СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/559/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року місто Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за №0001664 від 17.05.2024, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який здобув середню освіту, не працює, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурори - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачений - ОСОБА_3 , захисник - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 12.05.2024 в денний час доби, прогулюючись по території Святошинського району міста Києва, неподалік бульвару Жуля Верна. 4-А, в м. Києві, біля сміттєвих баків, знайшов банківську картку АТ КБ "ПриватБанк" НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 , та на рахунку якої знаходились грошові кошти.

В подальшому, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що виявлена ним банківська картка, являється засобом доступу до банківського рахунку, а наявні на банківському рахунку кошти є чужою власністю, не вчинив жодних дій щодо встановлення власника картки чи її повернення, підняв вказану банківську картку з землі та поклав до кишені штанів, маючи єдиний злочинний умисел на таємне викрадення, з корисливим мотивом, з банківського рахунку наявних грошових коштів, таким чином привласнив банківську картку, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами з банківської картки, яка відповідно до ст.1 Закону України «Про Інформацію», пп.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», примітки до ст. 358 КК України є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, позбавивши таким чином ОСОБА_7 , можливості використовувати зазначену банківську картку за призначенням, тобто умисно викрав вказаний офіційний документ.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального проступку за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінальних правопорушень. Просив суд суворо його не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, вина ОСОБА_3 у вчиненні викрадення офіційного документу (банківської картки) з корисливих мотивів доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 357 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинення кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Відповідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого; обставини, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, не працює, має зареєстроване місце проживання у місті Києві, за яким характеризується позитивно, під наглядом у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність; раніше не судимий.

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 357 КК України в межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 357 КК України, а саме: у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, є достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не пред`являвся. Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349 ч.3, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

Речовий доказ: банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка зберігається при матеріалах кримінального провадження - зберігати при матеріалах провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1