Справа № 396/515/22
Провадження № 1-кп/396/39/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.02.2025 року м. Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселий Кут, Новоукраїнського району Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня-спеціальна, особа з інвалідністю 2 категорії, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку немає, в силу ст. 89 КК України, вважається таким, що не має судимості,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч.1 ст. 361 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
Обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, вчинив викрадення офіційних документів, вчиненого з корисливих мотивів, а також вчинив несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж.
Кримінальні правопорушення були вчинені за наступних обставин.
Судом встановлено, що 25.07.2023 року в період часу з 07 год. по 19 год 30 хв, більш точного часу ні судом, ні органом досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, яке знаходилося у власності його вітчима ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У подальшому ОСОБА_3 , діючи в період воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, та в подальшому продовжуваним, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном, достовірно знаючи, що його матір ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та її співмешканець ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу з 07 год. 00 хв. по 19 год 30 хв, будуть відсутні за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , оскільки останні знаходилися на своїх робочих місцях, прибув до території вищевказаного домоволодіння.
Знаходячись за місцем проживання своєї матері та її співмешканця, ОСОБА_3 вільним шляхом пройшов на територію домоволодіння, після чого за допомогою ключа, місце знаходження яке йому було відомо відчинив вхідні двері в будинок, таким чином проник до його середини. В подальшому достовірно знаючи про те, що у кімнаті житлового будинку зберігаються грошові кошти, оскільки неодноразово з дозволу господарів домоволодіння знаходився в житловому будинку та був свідком того, як ОСОБА_8 зберігає цінні речі в чемодані спальної кімнати останнього, зайшов до вказаної кімнати, звідки з чемодана, діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 200 доларів двома купюрами по 100 доларів, які належні ОСОБА_6 .
Після чого з викраденими коштами покинув територію домоволодіння, та перебуваючи в центрі м. Новоукраїнка здійснив обмін валюти у касовому відділенні АТ «ОщадБанк» розташованого по вул. Покровська,70, таким чином отримав кошти в сумі 7 350 грн, які витратив на власні потреби перебуваючи в м.Новоукраїнка та м.Кропивницький.
Крім того, продовжуючи злочинну діяльність, одночасно із вчиненням крадіжки грошових коштів, 25.07.2023 року в період часу з 07 год. по 19 год. 30 хв., більш точного часу ні судом, ні органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи в домоволодінні розташованому за адресою АДРЕСА_1 , де проживає його матір ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 із своїм співмешканцем ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де в спальній кімнаті останнього, помітив банківські картки (з безконтактною технологією проведення платежів) в кількості чотирьох штук на яких встановлений ліміт по оплаті без підтвердження PIN-коду, емітентами яких є АТ «Райффайзен Банк» з номером НОМЕР_1 , дві картки банку АТ КБ «Приват Банк» з номером НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , а також карта банку АТ «УкрСиббанк БНП Паріба Груп» з номером НОМЕР_4 , належні ОСОБА_6 та в цей час у ОСОБА_3 виник раптовий умисел на заволодіння вказаними банківськими картками, що є офіційними документами.
В подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на привласнення (приховування) офіційних документів, з корисливого мотиву, діючи умисно, таємно, усвідомлюючи, що банківські платіжні картки є чужою власністю, маючи на меті подальше використання вищевказаних карток у власних злочинних корисливих цілях, а саме для заволодіння коштами, які містяться на банківських рахунках ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись що його дії ніким не помічені, викрав вищевказані банківські платіжні картки, які відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, п.п. 7, 13, 56, 63 ст. 1, п.2 ст.35, п.п.1-13 ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги» від 30.06.2021, п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003, «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів» затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 164, «Правил Національної платіжної системи «Український платіжний простір», затверджених Рішення Ради Платіжної організації Національної платіжної системи «Український платіжний простір» протокол від 07.06.2013 №213/2013 з послідуючими змінами є електронними платіжними документами, а також відповідно до приміток до ст.200, ст.358 КК України документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми протиправними діями позбавив ОСОБА_6 можливості використовувати зазначені картки за призначенням, тобто умисно викрав вказані офіційні документи, з корисливою метою.
Таким чином здійснив неналежну платіжну операцію, тобто несанкціоновані дії щодо інформації в системі - дії, що провадяться з порушенням порядку доступу до цієї інформації, установленого відповідно до законодавства.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення злочинів, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дав показання, про те, що він 25.07.2023 року з домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в якому проживає його мати ОСОБА_7 та вітчим ОСОБА_6 , здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 200 даларів, які належали ОСОБА_6 , після чого здійснив обмін валюти у касовому відділенні "ОщадБанку", а отримані кошти витратив на власні потреби. Крім того вказав, що із вказаного домоволодіння ним також були викрадені банківські картки, які належали ОСОБА_6 та в подальшому він з банківської картки здійснив 7 транзакції, щодо оплати товару, а саме розраховувася за придбаний товар в магазиних та закладах харчування м. Кропивницького. У вчиненому щиро розкаявся, зробив для себе належні висновки.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з"явився з невідомих суду причин, про розгляд справи повідомлявся належним чином, подав заяву відповідно до якої просить суд провести судовий розгляд кримінального провадження без його участі, претензій матеріального чи морального характеру не має.
Суд вважає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєних кримінальних правопорушеннях, крім його показів та щирого каяття, підтверджується іншими перевіреними в судовому засіданні доказами, які суд визнає правдивими, достовірними і ні одна сторона не поставила їх у сумнів під час судового розгляду, тому і у суду немає жодної підстави, ставити їх під сумнів:
- протоколом огляду місця події від 26.07.2023 року та ілюстративна таблиця до протоколу огляду місця події від 26.07.2023 року в АДРЕСА_1 ( том № 3 а.с. 13-20);
- виписка по картці/рахунку від 27.07.2023 року ( том№ 3 а.с. 26-27);
- протоколом огляду місця події від 02.08.2023 року та ілюстративна таблиця до протоколу огляду місця події від 02.08.2023 року ( том № 3 а.с. 52-57);
- постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 02.08.2023 року ( том № 3 а.с. 58);
- протокол огляду веб-сторінки у мережі Інтернет у відкритому доступі від 03.08.2023 року ( том № 3 а.с. 61-66);
- постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 25.08.2023 року ( том № 3 а.с. 70);
- протокол перегляду відеозапису від 29.08.2023 року ( том № 3 а.с. 71-76);
Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, зважаючи на дослідження судом доказів, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення, правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, але оскільки відповідно до ухвали Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 23.01.2025 року ОСОБА_3 , засудженого вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2021 року за ч.3 ст. 185 КК України - звільнено від призначеного йому судом покарання, в зв`язку з закінченням іспитового строку, суд вважає необхідним виключити як кваліфікуючу ознаку вчиненого кримінального правопорушення «повторність», за ч. 1 ст. 357 КК України, як вчинення викрадення офіційних документів, вчиненого з корисливих мотивів, а також за ч. 1 ст. 361 КК України, як вчинення несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання необхідне і достатнє для його виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, наслідки, які настали, розмір шкоди, дані, що характеризують особу обвинуваченого, стан здоров`я, умови життя, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Обвинуваченим ОСОБА_3 відповідно до ст. 12 КК України вчинено кримінальні проступки та тяжкий злочин.
Обставинами, що пом`якшує покарання передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставинами, що обтяжують покарання передбачені ст. 67 КК України - судом не встановлені.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, особа з інвалідністю 2 категорії, не одружений, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку немає, на «Д» обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, в силу ст. 89 КК України, вважається таким, що не має судимості.
Згідно досудової доповіді та висновку Новоукраїнського РС філії ДУ "Центр пробації" вважають, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, за станом здоров"я ОСОБА_3 виконання покарання у винятковому випадку можливе в громаді. Ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється, як високий.
Суд приймає до уваги досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену відповідно до вимог ст. 314-1 КПК України.
Зважаючи на вимоги ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.
Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням пом`якшуючих обставин та відсутністю обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку про те, що слід призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.1 ст. 357 КК України, ч.1 ст. 361 КК України у межах санкції даної статті у виді штрафу та за ч.4 ст. 185 КК України, у межах санкцій даних статей у виді позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст.70 КК України при сукупності злочинів, суд призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Пленум Верховного суду України у п. 21 Постанови №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання»"(з наступними змінами) роз`яснив, що при вирішенні питання про те, який із передбачених ст.70 КК принципів необхідно застосувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинання менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен врахувати крім даних про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.
Разом з тим, враховуючи обставин справи, кількість та вартість викраденого, зважаючи на відношення обвинуваченого до вчиненого, який щиро розкаявся у скоєному, особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому, відповідно до вимог ст. ст. 75, 76 КК України, суд вважає за можливе звільнити його від відбуття покарання, якщо він протягом, призначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень обвинуваченими.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Захід забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 357 КК України, ч.1 ст. 361 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 4 ст. 185 КК України, - у виді позбавлення волі на строк 5 (п"ять) років;
- за ч. 1 ст. 357 КК України, - у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Покласти на ОСОБА_3 обов`язки передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме:
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя: ОСОБА_1