У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Солом`янського районного суду м. Києва клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені 04.09.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000932 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вільногірськ Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 305 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання, в обґрунтування якого зазначено, що Слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 04.09.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N?0000932 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.305 КК України.

Адвокатом ОСОБА_4 , на підставі договору про надання правової допомоги №47 від 11.11.2024 здійснюється захист ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

21.09.2024 о 22 годині 48 хвилин в межах досудового розслідування кримінального провадження N?0000932 від 04.09.2024 за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України.

21.09.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом?янського районного суду м. Києва від 21.09.2024 у справі N? 760/23188/24 (провадження N? 1-кс/760/10650/24) відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави.

Ухвалою Солом?янського районного суду м. Києва від 14.11.2024 у справі N?760/29012/24 ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави, тобто до 21.12.2024.

Слід зазначити, що ОСОБА_5 , народився та постійно проживає у м. Вільногірськ Дніпропетровської області, де має міцні соціальні зв?язки. За місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 проживає разом з матір?ю ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебуває на пенсії та доглядає за бабусею ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка потребує додаткового догляду у зв?язку з похилим віком.

Крім того, ОСОБА_5 раніше не судимий до кримінальної відповідальності не притягувався, має позитивні характеристики за місцем проживання та реєстрації.

Також, слід звернути увагу на те, що жоден з наданих попередньо до матеріалів клопотання документ прямо не вказує на винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалося з рядом процесуальних та інших порушень.

Також, слід звернути увагу на те, що відповідно до протоколу обшуку від 20.09.2024, вбачається те, що обшук проводився за участю ОСОБА_5 у приміщенні ВІЗ N?51700 за адресою: Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Миру. 12- А у період часу з 17 год. 55 хв. по 20 год. 25 хв.. а фактичне затримання ОСОБА_5 відповідно протоколу затримання відбулося лише о 22 год. 48 хв. Тобто, протягом тривалого часу ОСОБА_5 перебував з працівниками правоохоронних органів при цьому не будучи затриманий в порядку ст. 208 КПК України і не вчиняв жодних дій, щоб переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, ОСОБА_8 сприяє проведенню повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадженні N?0000932 від 04.09.2024. Так, під час проведення обшуку у приміщенні ВПЗ N?51700 ОСОБА_5 добровільно надав мобільні телефони, які були при ньому та не заперечував проти їх вилучення.

Так і під час обшуку за місцем проживання, ОСОБА_8 не перешкоджав його проведенню, а навпаки допомагав працівникам правоохоронних органів проводити огляд його особистих речей в тому числі і файлів, що знаходилися на комп?ютері, роз?яснюючи для чого він використовує наявну інформацію та відповідав на всі поставленні питання без ухиляння. Слід звернути увагу і на те, що під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5

жодних заборонених законом речей в останнього не виявлено.

Цікавий і той факт, що наприклад під час обшуку нібито єдиного свідка який допитаний у кримінальному провадженні N?0000932 від 04.09.2024 виявлено: ваги для зважування наркотичних засобів, зіп-пакети, які можуть використовуватися для фасування наркотичних засобів, пристрій для куріння наркотичних засобів та сім-карту з номером телефону на який була замовлена посилка з наркотичними засобами. Про те, стороною обвинувачення було проігноровано все це.

Слід зауважити, що суворість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у випадку визнання його винним, ніяким чином не вказує на те, що останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 зацікавлений у всебічному, повному і неупередженому слідженні всіх обставин справи та розраховує на законне, справедливе і ґрунтоване рішення.

Сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами.

Також, ОСОБА_5 є особою військово зобов?язаною та у зв?язку з тим відповідно Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану » N?4024-IХ від 29.10.2024, яким продовжено дію воєнного стану на території України до 08.02.2025, має заборону щодо виїзду за межі країни.

Крім, того судом може бути на ОСОБА_5 обов?язок передбачений п. 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну.

Так як вище вказувалося, ОСОБА_5 , має постійне місце проживання за місцем реєстрації, має вищу освіту, має хороше виховання та характеристики, міцні соціальні зв?язки, допомагає та підтримує своїх рідних та матеріально, активно підтримує Збройні Сили України.

Таким чином, посилання на те, що ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КІК України є вірогідним, не знаходить свого підтвердження.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні N?0000932 від 04.09.2024 триває понад три місяці та всі слідчі (розшукові) дії вже проведені органом досудового розслідування, а документи та речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення вже вилучені та долучені до матеріалів кримінального провадження. На даний час, досудове розслідування у кримінальному провадженні вже наближається до його завершення, таким чином ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України відсутній.

Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_5 не є впливовою людиною та немає значного матеріального забезпечення, тому ніяким чином не може та не має на меті впливати на осіб у кримінальному провадженні.

Крім того, слід звернути увагу і на те, що працівники СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області спільно з оперативними працівниками 3 управління ГУ «Д» ДЗНД СБУ України, що супроводжують кримінальне провадження N?0000932 від 04.09.2024 здійснюється тиск на ОСОБА_5 та його примушують вчиняти незаконні дії, погрожуючи тим, що в ДУ «Державний слідчий ізолятор» до нього буде застосовано насильство, а умови його перебування в камері стануть гіршими. З даного приводу стороною захисту вже подано заяву до Державного бюро розслідувань.

При обранні виду запобіжного заходу суди враховують вимоги пунктів 3 і 4 статті 5. Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та Практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув?язнення.

Відповідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків. передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Таким, чином сторона захисту рахує, що враховуючи поведінку, матеріали, що характеризують особу ОСОБА_5 , сприяння у встановленні всіх обставин справи та відсутність ризиків - більш м?який запобіжний захід цілком забезпечить належну, процесуальну поведінку останнього, а тому наявні підстави для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 на цілодобовий домашній арешт за місцем реєстрації та проживання останнього, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серії ЯЯЯ N?856944 квартира за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної власності належить ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

З огляду на викладене, на підставі ст. 201 КПК України захисник звернувся до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 підтримала заявлене клопотання та доводи, викладені в ньому, зазначивши, що підставою для зміни запобіжного заходу на думку сторони захисту є відомості, які ставлять під сумнів обґрунтованість підозри, а також відомості щодо особи підозрюваного, зокрема ОСОБА_5 народився та постійно проживає у м. Вільногірськ Дніпропетровської області, де має міцні соціальні зв?язки, зокрема проживає разом з матір?ю ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебуває на пенсії та доглядає за бабусею - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка потребує додаткового догляду у зв?язку з похилим віком. Крім того, ОСОБА_5 раніше не судимий до кримінальної відповідальності не притягувався, має позитивні характеристики за місцем проживання та реєстрації. Вважала, також , що заявлені стороною обвинувачення ризик, визначені ст. 177 КПК України не підтвердженні та з часом перестали існувати. З огляді на викладене просила змінити обраний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без розміру визначення застави на більш м?який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити розмір застави та покласти обов`язки, визначені ч.5 ст. 194 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаного клопотання, оскільки наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати. Строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, крім того на 18.12.2024 буде вирішуватись питання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Заслухавши доводи захисника та прокурора, дослідивши матеріали додані до клопотання та матеріали досудового розслідування, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У силу ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний, крім передбачених ст.177 КПК України ризиків, оцінити у сукупності інші обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у інкримінованому правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків та низку інших факторів, які мають суттєве значення для застосування певного запобіжного заходу.

Вищевикладене, а також тлумачення норм ст.ст. 177, 194 КПК у їх системному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо зміни запобіжного заходу оцінка зібраних доказів має спрямовуватися не на досягнення твердого переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

При цьому, відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 201 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Поряд з цим, частиною 5 ст. 201 КПК України конкретизовано, що слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

В судовому засіданні встановлено, що клопотання захисника подано раніше ніж тридцять днів з дня постановлення попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак у ньому зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, з огляду на викладене вказане клопотання відповідає вимогам ст. 201 КПК України.

Як встановлено у судовому засіданні у провадженні слідчого управління СБ України у м. Києві та Київській області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені 1104.09.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000932 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 305 КК України.

21.09.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку вимог ст. ст. 208-211 КПК України

21.09.2024, відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 305 КК України.

04.12.2024, відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 305 КК України.

21.09.2024, ухвалою слідчого судді Солом?янського районного суду міста Києва, відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до 21.11.2024 без визначення розміру застави.

14.11.2024, ухвалою слідчого судді Солом?янського районного суду міста Києва, відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено строк запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.12.2024 без визначення розміру застави.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Оцінюючи клопотання захисника, суд приймає лише до уваги той факт, що в передбаченому законом порядку, судом, встановленим законом, надані відповідні висновки - наявність обґрунтованої підозри та вагомість доказів саме для застосування запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, з огляду на викладене слідчий суддя не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Таким чином, слідчий суддя не приймає до уваги доводи сторони захисту щодо необґрунтованості оголошеної ОСОБА_5 підозри та вважає, що в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, а саме контрабанди наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу у великих розмірах, наркотичного засобу, обіг якого обмежено - смоли канабісу у великих розмірах, наркотичного засобу, обіг якого обмежено - екстракту канабісу в особливо великих розмірах, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя пересвідчився у тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, оскільки санкція ч. 3 ст. 305 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зауважує, що підозрюваний має молодий вік та задовільний стан здоров`я.

Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя встановив, що підозрюваний має міцні соціальних зв`язків, а саме має постійне місце проживання, не одружений, має на утриманні з матір ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є пенсіонером та баусю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка потребує додаткового догляду.

Встановлюючи обставини, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя визначив, що підозрюваний має вищу освіту та офіційно не працевлаштований.

Щодо репутації підозрюваної відповідно до вимог п. 6 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем мешкання.

Щодо майнового стану підозрюваного, в дотримання вимог п. 7 ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що відомостей про майновий стан підозрюваного слідчому судді не надано , разом із тим має у власності 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання вимог п. 8, 9, 10 ч.1 ст. 178 КПК України в ході розгляду клопотання відомостей про наявність у підозрюваного судимостей не встановлено. Даних про застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів не надано, як і відомостей про повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Відомості щодо розміру майнової шкоди у даному кримінальному провадженні у матеріалах кримінального провадження відсутні, відповідно до вимог, визначених п. 11 ч. 1 ст.178 КПК України.

На виконання вимог п. 12 ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що відсутній ризики продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризику летальності, що створює підозрювана, у зв`язку з її доступом до зброї.

Вирішуючи питання наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ «Александер Макаров проти росії» національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі - Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства).

За змістом ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_9 встановлено існування ризиків, передбачених п. п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати та спотворити інформацію, речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на осіб, які можуть бути допитані як свідки, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, визначеного до п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину та за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна, характер та зухвалість інкримінованого злочину, який вчинено в умовах воєнного.

Вказаний ризик не зменшився та продовжує існувати.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведеним існування ризиків, передбачених п.п. 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати та спотворити інформацію, речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на осіб, які можуть бути допитані як свідки, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вказані ризики належним чином не обґрунтовані, не віднайшли об`єктивного підтвердження у судовому засіданні та ґрунтуються на припущеннях прокурора, особливо враховуючи той факт, що документи та речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення вже вилучені та долучені до матеріалів кримінального провадження.

Щодо підстав для зміни підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу слідчий суддя зазначає наступне.

При вирішенні питання щодо заявленого клопотання, слідчий суддя приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Харченко проти України», за якою встановлено порушення вимог п.3 ст. 5 Конвенції щодо надмірного тривалого тримання особи під вартою, а також те, що національні суди не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

Згідно із ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При вирішенні питання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави не враховано обставин, що можуть вплинути на вирішення питання стосовно застосування такого запобіжного заходу, зокрема:

-позитивну характеристику за місцем мешкання;

-має на утриманні з матір ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є пенсіонером та баусю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка потребує додаткового догляду

Дані факти підтверджуються наданими стороною захисту матеріалами та не спростовані стороною обвинувачення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 26 червня 1991 р. у справі «Летельє проти Франції» «попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку».

Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі «Ноймайстер проти Австрії» позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» ). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства (суду) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (див. рішення від 23 вересня 2008 р. у справі «Вренчев проти Сербії» (Vrenсev v. Serbia), заява № 2361/05, п. 76).

Слідчий суддя зазначає, що вимоги ч.4 ст. 183 КПК України не є імперативними та визначають право суду не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Законодавець закріпив дискрецію слідчого судді, суду під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за ч. 6 ст. 176 Кодексу не визначати або визначати розмір застави з урахуванням підстав та обставин, установлених статтями 177, 178 Кодексу.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що захисником доведено необхідність зміни запобіжного заходу, а прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен забезпечити належної поведінки підозрюваного, у зв`язку із чим клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2024 року для працездатних осіб складає 3028 гривні.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що для визначення розміру застави, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, раціонально зіставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому слід мати на увазі, що, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, вчиненого в умовах особливого періоду (воєнного стану), а також враховуючи відомості про особу підозрюваного та його репутацію, вік, стан здоров`я, а саме те, що підозрюваний має постійне місце проживання, не одружений, має на утриманні матір та бабусю похилого віку, яка потребує догляду, раніше не судимий, мінімальні ризики продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема наявність ризику летальності, що створює підозрюваний, що не спростовано стороною обвинувачення, слідчий суддя не вбачає виключності випадку задля виходу за межі визначеного ч. 5 ст. 182 КПК України розміру застави та вважає за необхідне клопотання задовольнити частково.

Оскільки сторонами не надано відомостей щодо продовження строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне змінити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком на 5 (п`ять) днів до 21 грудня 2024 року включно із визначенням застави у розмірі 100 (ста) прожиткових мінімумів працездатних осіб, що становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень 00 копійок, яку підозрюваний має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнений з-під варти, та на нього можуть бути покладені обов`язки, передбачені в ст. 194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання мети та цілей застосування запобіжного заходу, визначених ч. 1 ч.177 КПК України.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 201, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Змінити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком на 5 (п`ять) днів до 21 грудня 2024 року включно із визначенням застави у розмірі 100 (ста) прожиткових мінімумів працездатних осіб, що становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень 00 копійок, які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, отримувач коштів: отримувач коштів: ДКСУ, м. Київ, код отримувача 26268059, рахунок отримувача: UA1012089 , призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, Код банку отримувача (МФО) 820172.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме м. Київ, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

У разі внесення застави вказані обов`язки покладаються на ОСОБА_5 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

У разі внесення застави копію ухвали направити до Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області для застосування електронного засобу контролю та роз`яснення підозрюваному правил користування пристроєм, техніки безпеки поводження з ним та наслідків його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю.

Ухвала слідчого судді діє в межах строку досудового розслідування строком на п`ять днів до 21 грудня 2024 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення

Слідчий суддя ОСОБА_1