Номер провадження: 11-кп/813/715/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури ОСОБА_11 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні №0000492, внесеного до ЄРДР 21 червня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеса, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, із неповною середньою освітою, не одруженого, без місця реєстрації на території міста Одеса, фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 09.06.2023 року Малиновським районним судом м. Одеси, за ч.1 ст. 309 КК України, покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, строком 1 рік

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Одеса, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, із середньою технічною освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше засудженого 22.09.2023 р. Київським районним судом м. Одеси, за ч.1 ст. 190 та ч.2 ст. 190 КК України, на підставі ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

установив:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Зазначеним вироком суду ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України зараховане не відбуте покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 09.06.2023 року, яким ОСОБА_9 призначено покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців із застосуванням ст. ст.75 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 визначено обчислювати з моменту ухвалення вироку.

Звільнено ОСОБА_9 з-під варти у залі суду.

Також, вказаним вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 , визначено обчислювати з моменту ухвалення вироку.

Зарахувано ОСОБА_7 у строк відбування покарання термін з дати його затримання з 21.06.2023 р. (один день затримання по ст.208 КПК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі (ч.5 ст.72 КК України)).

Обрано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Також, оскаржуваним вироком вирішено цивільний позов потерпілого АТ «Укртелеком», в особі Одеської філії АТ «Укртелеком», долю речових доказів та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , достовірно знаючи, що Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 8419-ІХ, частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, та Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), Указом Президента України №757 від 07.11.2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 2023 року 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, 21.06.2023 року, приблизно об 15 годині 20 хвилин, за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 47-Б, маючи спільний намір на викрадення чужого майна, попередньо домовившись та розподіливши між собою ролі, перебували за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 47-Б, де побачили на відведеній земельній ділянці комунікаційний колодязь. Передбачаючи, що у вказаному колодязі зазвичай знаходяться кабелі ліній зв`язку. Маючи намір на вчинення крадіжки чужого майна та переслідуючи ціль незаконного збагачення, ОСОБА_9 разом із ОСОБА_7 визначили предметом свого злочинного посягання кабель, що знаходився у кабельному колодязі. Реалізуючи свій злочинний намір, будучи впевненими, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_9 підійшов до кабельного колодязя, відчинив кришку люка телефонної мережі та проник до сховища зберігання кабелів діючих ліній зв`язку, де за допомогою заздалегідь приготовленого знаряддя, а саме садових ножиців, демонтував фрагмент кабелю марки ТПП 100х2х0,4 довжиною 4 м., вартість одного метру складає 191 гривня 50 копійки, фрагмент кабелю марки ТПП 10х2х0,4 довжиною 23 м., вартість одного метру складає 23 гривні 67 копійок, фрагмент кабелю марки ТПП 30х2х0,4 довжиною 11 м., вартість одного метру складає 61 гривня 64 копійки, а всього на загальну суму 1 988 гривень 45 копійок (без урахування ПДВ), які в подальшому із кабельного колодязя витягнув ОСОБА_7 . Викравши майно, належне АТ «Укртелеком», ОСОБА_9 та ОСОБА_7 покинули місце вчинення кримінального правопорушення, чим завдали матеріальний збиток АТ «Укртелеком» в розмірі суму 1 988 гривень 45 копійок (без урахування ПДВ).

Крім того, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , достовірно знаючи, що Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 8419-ІХ, частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, та Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), Указом Президента України №757 від 07.11.2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 2023 року 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, 19.05.2023 р. знаходився за адресою: м. Одеса, вул. Сегедська, 23. 19.05.2023 року, приблизно об 19 годині 49 хвилин, знаходячись за вищевказаною адресою, побачив телекомунікаційний колодязь. Знаючи, що у даному колодязі знаходяться кабелі зв`язку, у ОСОБА_7 виник раптовий злочинний умисел на заволодіння чужим майном. Надалі, ОСОБА_7 , розуміючи протиправність своїх злочинних дій та настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись що його злочинні дії залишаються непомітними для оточуючих, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, підійшов до телекомунікаційного колодязю, відкрив кришку та за допомогою заздалегідь підготовленого знаряддя демонтував кабелю марки ТППеп 200х2х0,4 довжиною 0,035 км., вартість одного метру складає 338 гривень 72 копійки, а всього на загальну суму 11 855 гривень 20 копійок (без урахування ПДВ). Викравши майно, належне АТ «Укртелеком», ОСОБА_7 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, чим завдав матеріальний збиток АТ «Укртелеком» в розмірі суму 11 855 гривень 20 копійок (без урахування ПДВ).

Вимоги апеляційної скарги.

Не оспорюючи доведеності вини обвинувачених та правильності кваліфікації їх дій, прокурор Приморської окружної прокуратури ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що вирок суду підлягає скасуванню в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання.

В обґрунтування своїх доводів вказує, що у вказаному кримінальному провадженні суд першої інстанції мав призначити остаточне покарання із застосуванням ст. 71 КК України, оскільки кримінальні правопорушення за вироком, що оскаржується, ОСОБА_9 вчинив під час іспитового строку (21.06.2023 року), тобто після постановлення вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 09.06.2023 року, однак суд призначив остаточне покарання із застосування ст. 70 КК України.

На підставі наведеного, прокурор просить вирок в частині призначеного покарання ОСОБА_9 скасувати та постановити у цій частині новий вирок, яким:

ОСОБА_9 призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупність вироків, до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 09.06.2023 року, та призначити ОСОБА_9 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілі про час, дату та місце проведення апеляційного провадження повідомлені належним чином, до суду не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили та заяв або клопотання про відкладення судового засідання не подавали, у зв`язку з чим та на підставі ч. 4 ст. 405 КПК апеляційне провадження проведено без їх участі, оскільки їх явка є необов`язково.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 частково підтримала апеляційну скаргу, просила вирок змінити та перекваліфікувати кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за епізодам від 21.06.2023 року, на ч. 1 ст. 162 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 , його захисник ОСОБА_10 , та обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 , просили закрити кримінальне провадження за ч. 4 ст. 185 КК України, за епізодам від 21.06.2023 року, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Оскільки судовий розгляд судом першої інстанції був проведений в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а в апеляційній скарзі не оспорюються фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлені судом першої інстанції, доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинувачених, апеляційний суд не переглядає оскаржений вирок у цій частині.

Що ж стосується вимог апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальністю відносно ОСОБА_9 , апеляційний суд вважає їх обґрунтованими, з огляду на таке.

Згідно з положеннями ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановления вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановления попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

У свою чергу, правила призначення покарання за сукупністю вироків застосовуються в разі, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин. У цьому разі суд відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Під час складання покарань у порядку зазначеної норми остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Згідно з ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71,72 цього Кодексу.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 09 червня 2023 року визнаний винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та йому призначено покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

У цьому кримінальному провадженні судом першої інстанції визнано встановленим, що ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, 21 червня 2023 року, тобто, після постановлення вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 09 червня 2023 року, а саме у період іспитового строку.

Вищезазначені обставини не отримали належної правової оцінки суду першої інстанції, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, що суперечить його точному змісту.

Відповідно до положень ч.2 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

На час апеляційного провадження набув чинності Закон № 3886-ІХ, яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП, відповідальність за якою настає, якщо вартість майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Отже, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо вартість майна перевищує розмір, встановлений ст. 51 КУпАП.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП у редакції Закону № 3886-IX передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, встановлений ст. 51 КУпАП, a саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Як зазначалось раніше, оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчинені двох епізодів крадіжки в умовах воєнного стану, які мали місце: 21.06.2023 року - заподіяно матеріальна шкода у розмірі 1988 гривень; 19.05.2023 року - заподіяно матеріальна шкода у розмірі 11 855,20; та ОСОБА_9 визнано винним у вчинені крадіжки в умовах воєнного стану, яка мали місце 21.06.2023 року - заподіяно матеріальна шкода у розмірі 1988 гривень.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону №3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, у 2023 році становила - 2684 грн.

За таких обставин у даному кримінальному провадженні вартість викраденого майна обвинуваченими за епізодом від 21.06.2023 року на час вчинення діяння не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2684 гривень - станом на 2023 рік, отже до цього діяння мають застосуватись положення ст.5 КК України, тобто на теперішній час інкриміновані обвинуваченим дії не підпадають під ознаки злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Що стосується тверджень прокурора ОСОБА_6 про необхідність перекваліфікації дій обвинувачених за епізодом крадіжки від 21.06.2023 року з ч. 4 ст. 185 КК на ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла, зважаючи на спосіб вчинення крадіжки, то колегія суддів визнає їх безпідставними, оскільки у даному кримінальному провадженні потерпілим є АТ «Укртелеком», тобто юридична особа, тоді як потерпілим від передбаченого ст.162 КК злочину може бути лише фізична особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Таким чином, відповідно до ст. 417, п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_7 за епізодом крадіжки від 21.06.2023 року підлягає закриттю, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, а вирок суду першої інстанції в цій частині скасуванню.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 409, 420, 413, 532, 615 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Клопотання захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , - задовольнити.

Апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні №0000492, внесеному до ЄРДР 21 червня 2023 року, відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , за ч.4 ст.185 КК України, -скасувати в частині визнання ОСОБА_9 та ОСОБА_7 винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за епізодам від 21.06.2023 року.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України, за епізодам від 21.06.2023 року, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, - закрити у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні №0000492, внесеного до ЄРДР 21 червня 2023 року, в частині цивільного позову - змінити.

Цивільний позов потерпілого АТ «Укртелеком», в особі Одеської філії АТ «Укртелеком», до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 1 988 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень 45 копійок, - залишити без розгляду.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4