Справа № 727/3246/18
Провадження № 1-кп/727/122/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України; ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2. ст. 307 КК України.

ВСТАНОВИВ :

На розгляді Шевченківського районного суду м. Чернівці перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України; ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2. ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Клопотання щодо ОСОБА_6 прокурор мотивує тим, що згідно обвинувального акту, останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.307 КК України, тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину , вчиненого у складі організованої групи, за який законом передбачене покарання від 9 до 12 років позбавлення волі , а також вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України , тобто тяжкого злочину , а тому останній, з метою уникнення від покарання може переховуватися від суду. Вказує, що на даний час існує наявність ризиків, які дають підстави вважати , що обвинувачений ОСОБА_6 може здійснити дії передбачені ст.177 КПК України , які на даний час не зменшилися. Вказує, що ризик вчинення ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень підтверджується матеріалами справи, отриманими в ході досудового розслідування, в тому числі під час проведення негласних слідчих розшукових дій. Встановленим, також вважає, наявність ризику того, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_7 прокурор обґрунтовує клопотання тим, що останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307 КК України, тобто особливо тяжкого злочину, вчиненого в складі організованої групи, за який законом передбачене покарання від 9 до 12 років, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, тобто тяжкого злочину. А тому, на даний час, існують ризики, передбачені п.п. 1,4 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема ризик того , що ОСОБА_7 , усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує, перебуваючи на волі, може вчиняти дії щодо переховування від суду; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, здатен вчинити нові кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків. Враховуючи конкретні обставити кримінального провадження та відомості про особу ОСОБА_7 , прокурор вважає, що останньому слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як інші запобіжні заходи не гарантують належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував щодо задоволення заявленого клопотання.

Захисник ОСОБА_7 - ОСОБА_5 підтримав думку свого підзахисного.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення заявленого клопотання.

Захисник ОСОБА_4 , також, заперечувала щодо задоволення заявленого клопотання.

Ознайомившись із клопотаннями про продовження строку дії запобіжних заходів щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та доказами, якими вони обґрунтовуються, заслухавши думки сторін кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При судовому розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Також, зважаючи на практику Європейського суду, суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України, одне з яких є особливо тяжким, інше тяжким, що загрожує обвинуваченому покаранням у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Як встановлено з ухвали Садгірського районного суду м. Чернівці від 23.11.2021 року в даній справі, що набрала законної сили, ОСОБА_7 допускав порушення процесуальної поведінки , внаслідок чого, згідно вищеназваної ухвали, йому було змінено запобіжний захід - заставу на тримання під вартою. Суд, дослідивши дані про особу обвинуваченого, зокрема, беручи до уваги його вік, сімейний стан та стан його здоров`я, приходить до висновку, що більш м`які види запобіжних заходів аніж тримання під вартою не здатні запобігти ризику ухилення його від суду та вчинення нових кримінальних правопорушень. Таким чином клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню. Крім того, враховуючи, порушення обвинуваченим в минулому процесуальних обов`язків, альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, суд не визначає.

Щодо клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід зазначити, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України, один з яких ( ч.3 ст.307 КК України) відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. Як встановлено з ухвали Садгірського районного суду м. Чернівці від 23.11.2021 року в даній справі, що набрала законної сили, ОСОБА_6 неодноразово порушував свої процесуальні обов`язки та не з`являвся за викликом суду. Наведене доводить те, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя є реальним. Суд, враховуючи вік обвинуваченого , сімейний стан та стан його здоров`я, приходить до висновку що продовження останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому ставиться в провину та виключає можливість ухилення обвинуваченого від правосуддя та ризик вчинення інших кримінальних првопорушень. Тому клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню. Крім того, в зв`язку з невиконанням обвинуваченим в минулих судових засіданнях процесуальних обов`язків, що встановлено ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 23.11.2021 року, яка Чернівецьким апеляційним судом залишена в силі, суд відмовляє у застосуванні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі наведеного, керуючись статтями 177, 182, 183, 196, 197, 331 КПК України, суд-

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецькій слідчий ізолятор» терміном на 60 днів до 28 травня 2025 року, без визначення розміру застави.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецькій слідчий ізолятор» терміном на 60 днів до 28 травня 2025 року, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з часу її оголошення.

Суддя ОСОБА_1