Справа № 136/72/25
провадження №1-кп/136/8/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000341 від 19.11.2024, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, працює оператором АЗС в ТОВ "Нафтогруппа-2005", одружений, має на утримані трьох малолітніх дітей, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України

за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4 ,

з боку захисту

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області за № 118 о/с від 25.07.2022 ОСОБА_5 призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 4 Вінницького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області.

Крім того ОСОБА_6 на підставі наказу начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області за № 108 о/с від 01.08.2023 призначено на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 4 Вінницького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області.

У своїй роботі ОСОБА_5 як поліцейський сектору реагування патрульної поліції та ОСОБА_6 як інспектор сектору реагування патрульної поліції керуються зокрема Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законами України "Про Національну поліцію" та "Про дорожній рух", а також постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 "Про правила дорожнього руху" та відповідними посадовими інструкціями, з якими вищевказані особи ознайомлені у встановленому законом порядку.

Таким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , являючись працівниками правоохоронного органу, який входить до структури Міністерства внутрішніх справ України, на постійній основі в силу займаних посад та у відповідності до вимог вищевказаних нормативно-правових актів у межах своєї компетенції мають право ставити вимоги, а також приймати рішення, обов`язкові для виконання юридичними і фізичними особами незалежно від їх відомчої належності чи підлеглості.

Враховуючи викладене ОСОБА_5 як поліцейський сектору реагування патрульної поліції та ОСОБА_6 як інспектор сектору реагування патрульної поліції є представниками влади та згідно Примітки 1 до статті 364 КК України є службовими особами.

При цьому 19.11.2024 приблизно о 15 год. 09 хв. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , перебуваючи у добовому наряді сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 4 Вінницького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області прибули у форменому одязі за викликом на службовому автомобілі "Renault Duster", державний номерний знак НОМЕР_1 у с-ще Липовець по вул. Л.Українки Вінницького району Вінницької області (координати 49,2471064,29,2257484) за фактом порушення водієм автомобіля марки "ВАЗ 2105", державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 правил дорожнього руху.

У ході бесіди із ОСОБА_3 працівниками поліції у останнього виявлено ознаки перебування та керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти відповідне медичне обстеження у порядку, визначеному законом, або ж відмовитись від проходження такого огляду.

У свою чергу ОСОБА_3 , розуміючи, що перед ним знаходяться працівники поліції, усвідомлюючи те, що відносно нього можуть бути складені протоколи про адміністративне правопорушення за ст.ст. 122, 130 КУпАП (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; порушення правил користування попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху), діючи з єдиною метою уникнення передбаченої законом відповідальності за вчинення вказаних адміністративних правопорушень, спочатку висловився у адресу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із пропозицією надання останнім неправомірної вигоди в сумі по 100 чи по 200 доларів США кожному, що згідно офіційного курсу НБУ складало суму 4137,15 грн. за 100 доларів США, у разі не оформлення щодо нього матеріалів про вчинені адміністративні правопорушення.

Почувши вказане ОСОБА_6 та ОСОБА_7 попередили ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 369 КК України, за надання неправомірної вигоди працівникам поліції.

Незважаючи на попередження працівників поліції ОСОБА_3 , продовжуючи свої дії, спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності, повторно запропонував ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 600 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ складає 24822,8 грн.

Почувши вказане ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повторно попередили ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 369 КК України, за надання неправомірної вигоди працівникам поліції.

Незважаючи на попередження працівників поліції ОСОБА_3 , продовжуючи свої дії, спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності, втретє запропонував ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 1000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ складає 41371,5 грн.

Після цього інспектором сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_6 через службу "102" здійснено виклик на місце події слідчо-оперативної групи для фіксації факту пропозиції ОСОБА_3 надання йому та поліцейському сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_7 неправомірної вигоди за не притягнення до адміністративної відповідальності.

Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України, а саме: пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

Обвинувачений у судовому засіданні вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, у вчиненому розкаявся, надав покази, що відповідають обставинам, зазначеним в обвинувальному акті. Пояснив, що з метою уникнення відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення запропонував працівникам поліції неправомірну вигоду у іноземній валюті, якої при собі не мав.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились у пропозиції службовій особі надати неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як нетяжкий злочин, повністю визнає свою вину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні трьох малолітніх дітей.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу, в розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази: два DVD-R диска з відеозаписами, які підписані як "DVD-R 800423-Кичак" та "DVD-R 795938-Олійник, 795933-Заварзіна", залишити при матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_8