Провадження № 1-в/761/506/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коркіно Челябінської області Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого за адресою - АДРЕСА_1 , засудженого 05.02.2024 вироком Сумського апеляційного суду за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 ст. 70, 71 КК України до покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся засуджений ОСОБА_4 з клопотанням про звільнення його від покарання, призначеного вироком Сумського апеляційного суду від 05.02.2024.

На обґрунтування клопотання засуджений ОСОБА_4 зазначив, що вироком Зарічного районного суду м. Суми від 14.08.2023 його засуджено за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Вироком Сумського апеляційного суду від 05.02.2024 вирокЗарічного районного суду м. Суми від 14.08.2023 скасовано у частині призначеного покарання, ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_4 визначено покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі.

Крім того, Сумським апеляційним судом під час ухвалення рішення від 05.02.2024 застосовано норми ч. 1 ст. 71 КК та частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.03.2022, за яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 1, 2 ст. 185, ст. 70 КК до покарання у виді арешту на строк 3 місяці.

Ініціатор клопотання, посилаючись на те, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», просив у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, звільнити його від покарання, призначеного вироком Сумського апеляційного суду від 05.02.2024.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав, у ньому наведених.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував, вважав, що є правові підстави для звільнення ОСОБА_4 від покарання.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, матеріали особової справи засудженого, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

На день вчинення діянь, за які ОСОБА_4 05.02.2024 засуджений Сумським апеляційним судом, положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли у редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, згідно з якими встановлювалася адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума у розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної Податковим кодексом України для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2021 у сумі 2270,00 грн., Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2023 становив 2684,00 грн.

Отже, податкова соціальна пільга у 2021 році складала 1135,00 грн., у 2023 - 1 342,00 грн.

Водночас, 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

Згідно з чинною редакцією ч. 1 ст. 51 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію у часі.

Відповідно до ст. 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання.

Отже, наведені норми законодавства, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію у часі.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Вироком Сумського апеляційного суду від 05.02.2024 ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 ст. 70, 71 КК до покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі.

Зі змісту вказаного вироку вбачається, що ОСОБА_4 засуджений за:

-ч. 1 ст. 185 КК, оскільки 02.07.2021 вчинив крадіжку майна на суму 495,67 грн.;

-ч. 2 ст. 185 КК, оскільки повторно вчинив крадіжку майна на суму 541,30 грн. (епізод 22.08.2021); на суму 339,00 грн. (епізод 04.10.2021); на суму 553,54 грн. (епізод 23.11.2021);

-ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК, оскільки повторно вчинив закінчений замах на крадіжку майна на суму 287,20 грн. (епізод 05.10.2021); на суму 945,41 грн.(епізод 11.12.2021);

-ч. 4 ст. 185 КК, оскільки повторно, в умовах воєнного стану, вчинив крадіжку майна на суму 1963,13 грн. (епізод 17.01.2023); на суму 427,40 грн. (епізод 20.01.2023).

Отже, з урахуванням Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, завдана ОСОБА_4 матеріальна шкода у розмірі: 495,67 грн. (епізод 02.07.2021); 541,30 грн. (епізод 22.08.2021); 339,00 грн. (епізод 04.10.2021); 287,20 грн. (епізод 05.10.2021); 553,54 грн. (епізод 23.11.2021); 945,41 грн. (епізод 11.12.2021); 1963,13 грн. (епізод 17.01.2023); 427,40 грн. (епізод 20.01.2023) не перевищує розмір двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становив 2270,00 грн. у 2021 році та 2684,00 грн. у 2023 році.

Відтак, суд дійшов висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, за яким ОСОБА_4 засуджено вироком Сумського апеляційного суду від 05.02.2024.

Враховуючи вищевикладене, наявні підстави для задоволення клопотання засудженого та звільнення ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Сумського апеляційного суду від 05.02.2024.

Крім того, під час вирішення питання за клопотанням засудженого ОСОБА_4 судом також враховано, що на підставі ч. 1 ст. 71 КК, за сукупністю вироків, до покарання ОСОБА_4 за вироком Сумського апеляційного суду від 05.02.2024 частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.03.2022.

Так, відповідно до вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.03.2022 ОСОБА_4 засуджений за ч. 1, 2 ст. 185, ст. 70 КК до покарання у виді арешту на строк 3 місяці за вчинення 31.12.2021 крадіжки на суму 1033,12 грн., та за вчинення 09.01.2022 крадіжки на суму 581,60 грн.

У той же час, завдана ОСОБА_4 вищевказана матеріальна шкода не перевищує розмір двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становив 2270,00 грн. у 2021 році та 2481,00 грн. у 2022 році.

Отже, закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, за яке ОСОБА_4 засуджений вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.03.2022, також втратив чинність.

Керуючись ст. 2-5, 74 КК України, ст. 284, 369-372, 376, 479-2 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання засудженого ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від покарання, призначеного вироком Сумського апеляційного суду від 05.02.2024 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ст. 70, 71 КК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

На ухвалу прокурором, засудженим упродовж семи днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Головуючий суддя ОСОБА_1