Справа № 752/137/25
Провадження №: 1-кс/752/491/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001084 від 18 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартирі, за адресою: АДРЕСА_1 , майно із забороною розпорядження та користування ним, а саме:

- мобільний телефон iPhone 13, S/N: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , у чохлі.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001084 від 18 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно на початку 2023 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, мешканець м. Київ, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживаючий в будинку на земельній ділянці з кадастровим номером: :78:421:0013, за адресою: АДРЕСА_3 , у власному користуванні має транспортний засіб, що використовує у здійсненні протиправної діяльності BMW 740 LI, VIN: НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , маючи на меті систематичне отримання незаконних доходів, створив телеграм канал «Freedom», адміністратором якого являється він особисто та ввірені ним особи, з метою надання послуг з незаконного переправлення осіб - чоловіків призовного віку через державний кордон України поза пунктами пропуску.

З цією метою ОСОБА_5 , розробив план вчинення кримінального правопорушення, який полягав у наступному: утворенні стійкого злочинного об`єднання (організованої групи) та керівництво нею, підбір співучасників та розподіл функцій кожного із учасників організованої групи; створення та адміністрування телеграм каналу з метою пропонування послуг з незаконного переправлення осіб - чоловіків призовного віку через державний кордон України поза пунктами пропуску; розподіл грошових коштів одержаних злочинним шляхом; використання грошових коштів одержаних злочинним шляхом для подальшого вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_5 , усвідомлював, що для досягнення реалізації його злочинного плану, йому необхідні співучасники, які розділятимуть його погляди направлені на вчинення злочинних дій, під час незаконного переправлення осіб - чоловіків призовного віку через державний кордон України поза пунктами пропуску.

З цією метою ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням точну дату та час, однак не пізніше січня 2023 року, з числа своїх знайомих та родичів залучив до вчинення кримінального правопорушення інших довірених осіб:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , являється співорганізатором організованої групи та організовує незаконне переправлення осіб через державний кордон України та інших встановлених досудовим розслідуванням осіб, які дали свою добровільну згоду на участь у злочинному об`єднанні (організованій групі), до яких ОСОБА_5 довів заздалегідь розроблений план вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього, діючи згідно заздалегідь розподілених ролей та функцій члени вказаної групи здійснюють пошук провідників, які здійснюють супровід осіб - чоловіків призовного віку через державний кордон України поза пунктами пропуску.

У подальшому отримані злочинним шляхом грошові кошти розподіляються між учасниками групи.

Своїми діями вказані вище учасники організованої групи сприяють чоловікам призовного віку, які є громадянами України, в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, що підриває обороноздатність України.

Таким чином, у діях вказаних осіб вбачаються ознаки кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Згідно матеріалів кримінального провадження, допиту свідків, та матеріалів виконання доручення слідчого наданого в порядку ст. 40 КПК України, оглядів, працівниками Управління стратегічних розслідувань в м. Києві ДСР НП України, встановлено, що до вказаної протиправної діяльності, причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Аналізом отриманої під час досудового розслідування інформації, встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою перешкоджання всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення може здійснювати приховування речей та документів, які мають значення для досудового розслідування, та зберігати їх за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

10.01.2025 слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві, в порядку ст. 236 КПК України на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/137/25 від 08.01.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартирі, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон iPhone 13, S/N: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , у чохлі.

В ході обшуку органом досудового розслідування прийнято рішення про необхідність у вилучені вказаних речей для забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, а також з`ясування об`єктивної істини по справі, в результаті чого вони були вилучені. Вказані речі будуть використані під час проведення експертиз, допитів свідків та інших слідчих та процесуальних діях.

10.01.2025 постановою слідчого вище зазначені речі (предмети) визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні прокурор просить накласти арешт на вказане майно.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив клопотання задовольнити та розглянути за його відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

До клопотання додані копії документів та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення даних з приводу кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду від 08 січня 2025 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 від 10 січня 2025 мобільний телефон iPhone 13, S/N: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , у чохлі, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001084 від 18 вересня 2023 року.

Відповідно до положень п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді, зокрема, речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а також одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто містить правові підстави для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та є пропорційним, тобто відповідає тяжкості правопорушення і не становить особистий і надмірний тягар для володільця майна.

На думку слідчого судді, прокурором доведено відповідність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, критеріям речового доказу та можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вказане майно є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, яке на даному етапі кримінального провадження, враховуючи, серед іншого, суспільну небезпеку можливого кримінального правопорушення та його специфіку, вважає є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та заснованим на законі, у зв`язку з чим приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Таким чином, враховуючи сукупність наведених обставин, існують достатні підстави вважати, що вилучені речі є доказами злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 10.01.2025 року, під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартирі, за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною розпорядження та користування ним, а саме:

- мобільний телефон iPhone 13, S/N: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , у чохлі.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1