Провадження № 1-кп/643/741/25
Справа № 643/4342/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2025

24 березня 2025 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000100, внесеному до ЄРДР від 21.02.2025, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої у АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 2002.2025 приблизно о 22:10 знаходилась біля будинку №105 по пр. Тракторобудівників в м. Харкові, де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, розв`язала конфлікт з своїм колишнім співмешканцем ОСОБА_3 , в ході якого, діючи згідно раптово виниклого у неї протиправного умислу, спрямованого на спричинення йому тілесних ушкоджень, знаходячись навпроти нього, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, проявляючи надмірну агресію, передбачаючи наслідки у вигляді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, перебуваючи ч положенні стоячи, із значною силою, умисно нанесла ОСОБА_3 два удари кулаком правої руки по тім`яній ділянці голови зліва, після чого, вважаючи виконаними до кінця свої протиправні дії щодо спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_3 , ОСОБА_2 припинила їх, при цьому продовживши словесний конфлікт з потерпілим.

В результаті вищевказаних умисно нанесених ударів ОСОБА_2 спричинила потерпілому ОСОБА_3 синці на голові, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, згідно з висновками судово-медичних експертиз.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 125 України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Разом із обвинувальним актом до суду надійшла заява ОСОБА_2 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Аналогічного змісту заяву надано потерпілим ОСОБА_3 .

Добросовісність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтвердив захисник адвокат ОСОБА_4 .

Також із змісту обвинувального акту вбачається клопотання прокурора розглядати вказаний обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому заїданні на підставі правил ч.1 ст. 302 КПК України.

Отже, вищевикладене свідчить про те, що замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що остання раніше не судима, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст.66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої відповідно до п.6-1 ч.1 ст. 67 КК України суд визнає вчинення кримінального проступку щодо особи, з якою винний перебував у сімейних або близьких відносинах.

Відповідно до положень ч.1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчинені злочину і, полягає в передбаченому законом обмежені прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Відповідно до положень ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При обранні виду та розміру покарання, суд приймає до уваги ступень суспільної небезпеки вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, відсутність даних про наявність малолітніх, неповнолітніх дітей на утриманні, працевлаштування тощо, тому суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті, за якою ОСОБА_2 притягається до кримінальної відповідальності, у вигляді громадських робіт на строк у 100 (сто) годин.

Отже, призначаючи обвинуваченої покарання, суд виходить із положень ст.ст. 50,65 КК України, а саме принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нових правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами, враховує характер та ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, в даному випадку кримінального проступку, його наслідки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченої, її відношення до скоєного.

При призначені обвинуваченої покарання суд також дотримується практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії від 16.10.2008 року).

Кримінальним проступком матеріальна шкода не завдана.

Цивільний позов потерпілим не заявлений.

По справі судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Визнати винуватою ОСОБА_2 у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити неї покарання у вигляді громадських робіт на строк у 100 (сто)годин.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1