Справа № 135/366/25
Провадження № 1-кп/135/80/25
ВИРОК

Іменем України

07.04.2025 Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ладижинського міського суду Вінницької області матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000063 від 04.03.2025, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тульчин Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, військовозобов?язаного, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Восени 2024 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи на риболовлі на березі річки Південний Буг в м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, знайшов багнет-ніж, який являється холодною зброєю колюче-ріжучої дії та є багнет-ножем до автоматів АК-12 (6П70) та АК-15 (6П71), виготовлений промисловим способом, та в подальшому незаконно носив його при собі без передбаченого законом дозволу до 11.55 год. 04.03.2025.

Так, 04.03.2025 в період часу з 11.55 год. по 12.02 год. по вул. Героїв Небесної Сотні в м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області на правому березі річки Південний Буг неподалік автомобільного мосту через річку працівниками відділення поліції №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області в присутності понятих проведено огляд місця події та речей громадянина ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено багнет-ніж, який являється холодною зброєю колюче-ріжучої дії - багнет-ножем до автоматів АК-12 (6П70) та АК-15 (6П71), виготовлений промисловим способом, який ОСОБА_4 носив при собі без передбаченого законом дозволу з метою самозахисту.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.263 КК України - носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Судом встановлено, що 19.03.2025 прокурор Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 уклали угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор з однієї сторони та обвинувачений ОСОБА_4 з іншої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст.263 КК України. Обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення.

При визначенні міри покарання ОСОБА_4 сторони враховують, що він повністю визнав свою вину та щиро розкаявся.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.263 КК України, а саме: у виді пробаційного нагляду строком два роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.59-1 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які відомі обвинуваченому.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо, зокрема, кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просили укладену угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, в обсязі пред?явленого обвинувачення, дав згоду на застосування погодженого виду та розміру покарання.

В судовому засіданні суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.394, ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Узгоджена в угоді міра покарання знаходиться у межах санкції ч.2 ст.263 КК України.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація зач.2 ст.263 КК України, підстав для відмови в затвердженні угоди немає. Суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгоджене сторонами угоди покарання.

Відповідно до ст.124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню судові витрати в сумі 1 591 грн 80 коп. за проведення судової експертизи.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19.03.2025, укладену між прокурором Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.263 КК України, за якою призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком два роки.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на засудженого до пробаційного нагляду ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду відраховувати з дня взяття засудженого за даним вироком на облік органом пробації.

Речовий доказ по справі, що знаходиться в кімнаті зберігання зброї відділення поліції №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, а саме: багнет-ніж передати до криміналістичної колекції експертної установи Вінницького НДЕКЦ МВС України, скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 05.03.2025.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 1 591 грн 80 коп.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя