Провадження № 1-кп/369/21/25
В И Р О К

іменем України

14.01.25 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю потерпілої ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

за участю обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Лопатинка Вінницької області, маючого середню спеціальну освіту, неодруженого, працюючого в ТОВ «ТРАВЕРС-ЛТД» на посаді слюсаря, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

встановив:

02.10.2024 близько 20 год 03 хв, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем Fiat Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по освітленій міським електроосвітленням ділянці автодороги вул. Київська в м. Вишневе Бучанського району Київської області, в напрямку руху від м. Київ до м. Боярка, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, що розташований біля будинку № 17, в порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 б), 12.4, 12.9 б) та 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі Правил дорожнього руху), перевищив максимально допустиму в населеному пункті швидкість руху, маючи об`єктивну можливість виявити попереду себе нерегульований пішохідний перехід, позначений інформаційно-вказівними дорожніми знаками «5.38.1, 5.38.2 - «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.2 «нерегульований пішохідний перехід з підвищеною вірогідністю виникнення ДТП», який підсвічувався електроопорами освітлення, а також пішохода ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, з права на ліво, відносно напрямку руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_6 , будучи зобов`язаним зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, проявив неуважність, створюючи небезпеку для руху, а також загрозу життю та здоров`ю громадян, виїхав на нерегульований пішохідний перехід, розташований біля будинку № 17, де здійснив наїзд на вказаного пішохода.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події.

Під час керування транспортним засобом ОСОБА_6 допущено порушення Правил дорожнього руху, а саме:

- п. 1.3 Правил дорожнього руху, відповідно до якого: учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

- п. 1.5 Правил дорожнього руху, відповідно до якого: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3 б) Правил дорожнього руху, відповідно до якого: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, правильно реагувати на її зміни, стежити за правильністю розміщення і кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі;

- п. 12.4 Правил дорожнього руху, відповідно до якого: у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год;

- п. 12.9 б) Правил дорожнього руху, відповідно до якого: водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил;

- п. 18.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого: водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Грубе порушення водієм ОСОБА_6 вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 б), 12.4, 12.9 б) та 18.1 Правил дорожнього руху перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілому ОСОБА_7 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що 02.10.2024 близько 20 год 03 хв він, керуючи автомобілем «Fiat Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Київська в м. Вишневе Бучанського району Київської області, в напрямку руху від м. Київ до м. Боярка, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, здійснив наїзд на пішохода, який в цей час переходив дорогу. Після ДТП він викликав швидку медичну допомогу, однак, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події. ОСОБА_6 у вчиненому щиро розкаявся, запевнив, що зробив належні висновки зі своєї поведінки та засуджує свій ганебний вчинок, просив суворо не карати. Повідомив, що частково відшкодував потерпілій шкоду в сумі 59000 грн на поховання загиблого та 90000 грн на встановлення пам`ятника. Заявлений у справі цивільний позов визнав у повному обсязі.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю та його дії кваліфікуються судом за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує, що злочин за ч. 2 ст. 286 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів; ОСОБА_6 раніше не судимий; за місцем проживання негативних характеристик не має; на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному злочині, що полягає у критичній оцінці обвинуваченим своєї протиправної поведінки, що характеризується щирим осудом цієї поведінки, повним визнанням своєї вини, висловленні жалю з приводу вчиненого та готовності нести покарання за вчинений злочин. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У зв`язку з вищевикладеним, призначаючи необхідне та достатнє покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття та те, що останній притягується до кримінальної відповідальності вперше, суд приходить до переконання про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

У справі було заявлено цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 моральної шкоди у розмірі 700 000 грн (сімсот тисяч грн 00 коп.).

Обвинувачений ОСОБА_6 цивільний позов визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 підлягає до задоволення у зв`язку із визнанням цивільним відповідачем позовних вимог.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 118, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів по кримінальному провадженні суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов?язати ОСОБА_6 в період іспитового строку: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) процесуальні витрати, на користь держави в сумі 14326,20 грн. (чотирнадцять тисяч триста двадцять шість грн 20 коп.).

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в якості відшкодування моральної шкоди 700 000 грн (сімсот тисяч грн 00 коп.).

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.10.2024 (справа №761/37884/24) на автомобіль марки «Fiat Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 - скасувати.

Речові докази:

- автомобіль марки «Fiat Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який залишено на відповідальне зберігання на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська обл., Фастівський район, с. Тарасівка, вул. Братів Чмілів, буд. 9-а повернути власнику ОСОБА_6 ;

- два DVD-R диска марки «Verbatim» 4,7 Gb, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення прокурором, потерпілими, захисником та обвинуваченим.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1