Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/180/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м. Київ

Слідча суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000507, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Яготин Київської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що слідчим відділом Подільського УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000507, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , будучи раніше знайомими, у невстановлений досудовим слідством час та місці, але не пізніше 07.02.2023, вирішили створити сторінку з продажу техніки «Apple» в соціальній мережі «Instagram», назва якої постійно змінювалась. Серед відомих назв: « ІНФОРМАЦІЯ_3 », «ІНФОРМАЦІЯ_13», «ІНФОРМАЦІЯ_14», «ІНФОРМАЦІЯ_15», «ІНФОРМАЦІЯ_16» та інші, які в ході досудового розслідування не встановлені. На вказаній сторінці створювались та викладались оголошення з продажу техніки «Apple» за заниженими цінами для привертання уваги покупців.

Водночас, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у невстановленому місці, під приводом продажу вказаної техніки, вирішили незаконно заволодіти грошовими коштами покупців вказаної соціальній мережі «Instagram».

Усвідомлюючи те, що вчинити вказаний злочин можливо лише за участі інших осіб, до компетенції яких би входили питання організації робочого процесу на відповідних напрямках роботи, а саме створення нових оголошень, спілкування з клієнтами, зняття грошових коштів та пересилання грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, між банківськими картками, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вирішили утворити та очолити стійке об`єднання - організовану групу, спрямоване на заволодіння чужим майном, шляхом обману, залучивши до злочинної діяльності своїх знайомих, а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету заволодіння чужим майном - грошовими коштами покупців техніки з вищевказаної сторінки соціальної мережі «Instagram», ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 погодились на пропозицію ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та надали їм згоду на прийняття активної участі у вчиненні злочинів, усвідомлюючи покладені на них ролі та функції під час готування та вчинення зазначених злочинів, добровільно надали свою згоду на участь у вчиненні злочинів у складі даної організованої групи, тим самим попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання, підкоряючись під час злочинної діяльності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які керували нею, свідомо виконуючи всі їх вказівки. Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_8 довели до відома учасників організованої злочинної групи, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , план злочинних дій групи, направлений на заволодіння чужим майном.

Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 та ОСОБА_11 дійшли попередньої змови відповідно до плану злочинних дій про вчинення злочинів у складі злочинної організованої групи до початку їх вчинення.

Розробивши план злочинних дій, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , як організатори організованої групи, розподілили злочинні ролі між учасниками організованої групи, відповідно до яких:

- ОСОБА_10 , залученому учасником організованої групи згідно відомого плану, визначено роль спілкування з клієнтами онлайн-магазину, отримання грошових коштів на власну банківську карту та їх подальше перерахування на вказані організаторами банківські картки;

- ОСОБА_5 , залученому учасником організованої групи згідно відомого плану, визначено роль спілкування з клієнтами онлайн-магазину, отримання готівкових грошових коштів та їх перевезення у встановлені місця для подальшої передачі;

- ОСОБА_11 , залучена учасником організованої групи згідно відомого плану, визначено роль спілкування з клієнтами онлайн-магазину, отримання грошових коштів на власну банківську карту та їх подальше перерахування на вказані організаторами банківські картки чи особисте їх зняття в банкоматі;

- за собою, як керівниками організованої групи, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишили здійснення розподілу коштів, отриманих внаслідок вчинених злочинів, між учасниками злочинної діяльності, розподілом карток на які потерпілі особи повинні були перераховувати грошові кошти, залученням людей, які відкривали карткові рахунки в вказаних ними банками та передавали їх керування організованій групі.

Крім того, відповідно до розподілу ролей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишили за собою функцію керівництва створеною ним злочинною організованою групою та повинні були:

- ініціювати вчинення конкретних злочинів, визначати способи та план їх вчинення, учасників злочинної організованої групи чи інших осіб, які повинні брати участь у їх вчиненні, а також розподіляти між ними злочинні ролі;

- здійснювати керівництво вчиненням конкретних злочинів від їх початку до отримання злочинних результатів, а також змінювати способи їх вчинення та співучасників у залежності від ситуації, що склалась;

- забезпечувати розподіл коштів, отриманих внаслідок вчинення злочинів між учасниками злочинної діяльності та іншими особами;

- слідкувати за дотриманням загальних правил поведінки, дисципліни та конспірації учасниками злочинної організованої групи;

- вживати інші заходи, спрямовані на забезпечення функціонування злочинної організованої групи.

Указана організована група характеризувалася попередньою зорганізованістю в спільне об`єднання для вчинення злочинів, стабільністю та стійкістю свого складу, тривалістю злочинної діяльності в період часу з лютого місяця 2023 року по червень місяць 2024 року включно, домовленістю і готовністю до постійного вчинення злочинів кожним із учасників групи та отримання матеріальних благ від такої діяльності.

План злочинних дій полягав у тому, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 згідно з відведеною їм злочинною роллю, у невстановлений досудовим слідством час, перебуваючи у невстановленому місці, розміщували оголошення про продаж техніки, яку фактично вони не мали та продавати не збирались.

25.04.2023 ОСОБА_12 в соціальній мережі «Instagram» на сторінці з назвою « ОСОБА_13 » знайшла оголошення про придбання мобільного телефону «Iphone 14 Pro Max» та написала про бажання його придбати. В ході спілкування, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману, переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, один із членів організованої групи повідомив про необхідність передоплати в сумі 22000 грн. на банківську карту № НОМЕР_1 (яка належить ОСОБА_10 )

Потерпіла ОСОБА_12 , довіряючи умовам договору, добровільно 05.04.2023 з власної банківської картки № НОМЕР_2 перерахувала на банківську картку банку № НОМЕР_1 грошові кошти на загальну суму 22000 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, отримавши грошові кошти в сумі 22000 грн., товар, а саме мобільний телефон «Iphone 14 Pro Max», відправлено не було, грошові кошти ОСОБА_12 ніхто не повернув, сторінку ОСОБА_12 в соціальній мережі заблокували, вказаними грошовими коштами розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 22000 грн.

В подальшому отримані злочинним шляхом грошові кошти в сумі 22000 ОСОБА_10 перерахував на карту № НОМЕР_3 (яка належить ОСОБА_14 але користується даною карткою ОСОБА_8 ), які в подальшому були перераховані на карту № НОМЕР_4 (на карту ОСОБА_15 , якою користується ОСОБА_8 ), зняті в банкоматі CAKI 7362 в м. Яготин та передані ОСОБА_5 , який їх відвіз у вказане організаторами місце для розподілення між учасниками організованої групи.

27.06.2024 діяльність організованої групи була припинена працівниками правоохоронних органів.

27.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому організованою групою в умовах воєнного стану.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 28.06.2024 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у межах 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 200 гривень, який в подальшому ухвалами слідчих суддів було неодноразово продовжено, востаннє - до 11.01.2025.

Таким чином, з огляду на вказані обставини, а також на те, що передбачені ст.177 КПК України ризики, які стали підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, слідчий за погодженням з прокурором просить продовжити відносно підозрюваного строк тримання його під вартою на 60 днів, враховуючи те, що 17.09.2024 стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених в ньому, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, вказав, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам.

Підозрюваний та захисник просили відмовити у задоволенні клопотання, вказуючи на його необґрунтованість.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя дійшла наступних висновків.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких зокрема віднесені запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 176 та ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною 3 статті 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000507 від 11.04.2023, у якому 27.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 28.06.2024 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у межах 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 200 гривень, та поміщено його до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

В подальшому ухвалами слідчих суддів Подільського районного суду міста Києва строк тримання під вартою підозрюваного був неодноразово продовжений, востаннє - ухвалою від 13.12.2024 на строк до 11.01.2025.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 190 КК України, віднесено до категорії особливо тяжких злочинів та за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

17.09.2024 у кримінальному провадженні стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування.

У відповідності до ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України, не включається у строки, передбачені цією статтею, тобто у строки досудового розслідування.

У судовому засіданні слідчою суддею встановлено, що копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність продовження строку застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_5 отримав у встановлений ч. 2 ст. 184 КПК України строк.

Слідча суддя перевірила наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, що підтверджується наступними доказами:

- протоколом огляду тимчасового доступу від 20.11.2023, в ході якого було підтверджено надходження грошових коштів потерпілого ОСОБА_16 на карту ОСОБА_14 , якою користується ОСОБА_8 , з карти ОСОБА_17 та подальше їх переведення на особисту карту ОСОБА_8 . Крім цього, підтверджено надходження на карту ОСОБА_14 , якою користується ОСОБА_8 , грошових коштів в сумі 42 000 грн з карти ОСОБА_18 , які останньому надіслав потерпілий ОСОБА_19 ;

- протоколом огляду тимчасового доступу від 20.11.2023, в ході якого було підтверджено надходження грошових коштів потерпілого ОСОБА_19 з карти ОСОБА_14 , якою користується ОСОБА_8 в магазинах «Фора», «АТБ» в м. Яготин;

- протоколом огляду тимчасового доступу від 20.11.2023, в ході якого було підтверджено надходження грошових коштів потерпілого ОСОБА_19 на карту ОСОБА_18 та переказ їх на карту ОСОБА_14 ;

- протоколом огляду тимчасового доступу від 20.11.2023, в ході якого було підтверджено надходження грошових коштів в сумі 13 567 грн на карту ОСОБА_17 від потерпілої ОСОБА_20 на карту ОСОБА_21 , якою користується ОСОБА_8 . Крім цього, зарахування на карту ОСОБА_17 грошових коштів потерпілої ОСОБА_22 в сумі 17 500 грн, які в подальшому перераховані на карту ОСОБА_21 , якою користується ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду соціальної мережі «Instagram» від 23.05.2024, в ході якого було виявлено дружній зв`язок ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 . Крім цього, на сторінці ОСОБА_7 виявлено посилання на сторінку з продажу техніки «Apple», яка по наповненню збігається зі сторінкою через яку потерпілі намагались купити мобільні телефони;

- протоколом огляду соціальної мережі «Instagram» від 07.05.2024, в ході якого була оглянута сторінка « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на якій виявлено історії та публікації про продаж техніки «Apple» та обов`язкову передплату при замовленні;

- протоколом огляду тимчасового доступу від 16.05.2024, в ході якого було підтверджено зарахування грошових коштів потерпілого ОСОБА_23 в сумі 19 900 грн на карту ОСОБА_14 , якою користується ОСОБА_8 . Крім цього, було підтверджено зарахування грошових коштів потерпілої ОСОБА_12 в сумі 20 000 грн на карту ОСОБА_14 , якою користується ОСОБА_8 , 15 000 грн. після цього надсилаються на карту ОСОБА_17 та 5000 грн на рахунок ОСОБА_8 . Крім цього, підтверджено зарахування грошових коштів потерпілої ОСОБА_24 в сумі 5750 грн на карту ОСОБА_14 , якою користується ОСОБА_8 , а також зарахування грошових коштів потерпілої ОСОБА_25 в сумі 26 000 грн, які в подальшому переводяться на карту НОМЕР_5 ;

- протоколом огляду тимчасового доступу від 16.05.2024, в ході якого було оглянуто рахунок ОСОБА_8 та підтверджено зарахування грошових коштів потерпілих на його рахунок та встановлено, що в подальшому дані грошові кошти він використовує на власні потреби та переводить на картки учасників організованої групи.

Оцінка критерію обґрунтованості підозри здійснюється слідчою суддею з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у пункті 48 рішення від 13.11.2007 року у справі «Чеботарь проти Молдови», а також у пункті 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

Таким чином, оцінюючи наведені слідчим та прокурором докази обґрунтованості підозри, слідча суддя дійшла висновку, що стороною обвинувачення зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні дані, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, та про причетність ОСОБА_5 до їх вчинення.

Водночас слідча суддя зауважує, що в цьому випадку дотримано стандарт доказування «обґрунтована підозра», який є найнижчим стандартом доказування у кримінальному процесі та не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення, проте є достатнім для вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу. При цьому, доведення стороною обвинувачення вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, має відбутись за найвищим стандартом доказування «поза розумним сумнівом» у змагальному судовому процесі під час розгляду справи по суті.

Оцінюючи наявність на даний час ризиків у кримінальному провадженні, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідча суддя встановила наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як зазначено у клопотанні про продовження строку тримання під вартою стороною обвинувачення встановлено наявність наступних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- вчинити інші кримінальні правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілих та інших підозрюваних у вказаному провадженні.

Щодо наявності ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Як вже зазначалось вище, інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 190 КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Зазначена обставина вже сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини, означеною у рішенні по справі «Ілійков проти Болгарії» («Ilijkov v. Bulgaria»), заява № 33977/96 від 26.07.2001 року, §80, зокрема суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений; також у рішенні по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, визначено, що при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

З врахуванням викладеного, на думку слідчої судді, тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та суворість призначення покарання за його вчинення у випадку визнання особи винуватою, може свідчити про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування чи суду.

При цьому, слідчою суддею взято до уваги доводи сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_5 немає на утримання дітей чи інших непрацездатних осіб, не працює, не має постійного джерела доходу, тобто не має стійких соціальних зв`язків, що не перешкоджатиме останньому покинути місце проживання, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

При цьому, обставин, які б вказували на зменшення зазначеного ризику, не встановлено.

Щодо наявності ризику вчинити інші кримінальні правопорушення.

Покликаючись на існування цього ризику, сторона обвинувачення стверджувала, що вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення класифікується як особливо тяжкий злочин, який має корисливий мотив. Враховуючи мету, спосіб та обстановку вчинення даного злочину, особу підозрюваного, останній може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки не має постійного доходу, не працює, суспільно-корисною працею не займається.

З огляду на викладене, слідча суддя дійшла висновку про обґрунтованість існування такого ризику та відсутність на даний час обставин, які б свідчили про зменшення ризику того, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити нові кримінальні правопорушення.

Щодо наявності ризику незаконного впливу на потерпілих та інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні.

Слідча суддя вказує на те, що підозрюваному ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення у складі організованої групи, а тому, останній з метою уникнення кримінальної відповідальності може впливати на інших підозрюваних, що матиме негативний плив на подальший перебіг досудового розслідування. Крім того, підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих цьому кримінальному провадженні шляхом погрози чи підкупу схиляти потерпілих до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні.

Також, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, слідча суддя враховує відомості щодо особи підозрюваного, який є громадянином України, не має на утриманні дітей чи інших непрацездатних осіб, офіційно не працює, раніше судимий, неодружений.

Враховуючи викладене, оскільки прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, які не зменшились, обґрунтованість підозри, слідча суддя приходить до переконання, що строк тримання під вартою слід продовжити, оскільки продовження застосування саме такого запобіжного заходу зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Будь-яких нових обставин, які мають значення при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу підозрюваному та які не існували і не розглядались на час обрання запобіжного заходу, в судовому засіданні не встановлено.

При цьому, з урахуванням положень ст. 197 КПК України та зважаючи на обставини справи, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, оскільки слідча суддя вважає за можливе продовжити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 30 днів із можливістю внесення застави.

Також, статтею 205 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись ст. 176 - 178, 183, 193-194, 196 - 197, 199, 309 - 310 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000507, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Продовжити застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 30 днів, тобто до 06.02.2025 включно, із можливістю внесення застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_5 :

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним їх викликом та вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зазначені обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 строком на 30 днів, який починається з моменту звільнення з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана особа зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 30 днів, обчислюється з 08.01.2025 та припиняє свою дію 06.02.2025.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження - для відома.

Копію ухвали направити ДУ «Київський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що перебуває під вартою, у той самий строк з моменту вручення їй ухвали.

Cлідча суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1