Номер провадження 1-кс/754/405/25
Справа № 754/6559/21
У Х В А Л А

Іменем України

14 лютого 2025 року Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_4 про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження №0000736 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.2, ч.3 та ч.4 ст. 191КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла заява захисника ОСОБА_4 про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження №0000736 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.2, ч.3 та ч.4 ст. 191 КК України.

Заява обґрунтовується тим, що суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_5 під час судового розгляду кримінального провадження порушує Бангалорські принципи поведінки суддів, проявляє особисту заінтересованість в результатах розгляду кримінального провадження, що свідчить про існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в її неупередженості.

Зазначає про те, що з відкритих джерел у соціальних мережах відомо, що суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_5 у січні 2014 року виносила неправосудні рішення відносно активістів Євромайдану, внаслідок чого Генеральною прокуратурою України до ЄРДР були внесені відомості за ч.2 ст. 375 КК України щодо винесення завідомо неправосудного рішення суддею ОСОБА_5 . Останій було повідомлено про підозру за зазначеною частиною статті КК України та у зв`язку з цим у серпні 2015 року ОСОБА_5 була відсторонена від виконання обов`язків судді, а обвинувальний акт скеровано до суду. 29 вересня 2016 року Верховна Рада проголосувала про звільнення судді ОСОБА_5 з посади у зв`язку з порушенням присяги, але 13 липня 2020 року рішення Верховної Ради було скасовано постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду. На даний час розгляд кримінального провадження триває в Броварському міськрайонному суді Київської області. Крім того, суддя ОСОБА_5 не пройшла кваліфікаційне оцінювання ВККСУ та перевірку доброчесності.

Також захисник зазначає, що з публікацій у соціальних мережах вбачається, що суддя ОСОБА_5 виносила неправосудне рішення стосовно учасника Євромайдана у співпраці та під впливом працівників міліції та прокуратури Деснянського району. У зазначений період часу заступником керівника Київської місцевої прокуратури №3 міста Києва працювала прокурор ОСОБА_3 , яка також несе відповідальність за незаконні рішення стосовно учасників Євромайдану та в подальшому була понижена в посаді, наразі підтримує державне обвинувачення у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 .

У зв`язку з грубим порушенням прав ОСОБА_6 на захист в судовому засіданні було заявлено відвід прокурору ОСОБА_3 , у задоволенні якого суддя ОСОБА_5 відмовила. Під час підготовчого судового засідання стороною захисту було подано клопотання про повернення обвинувального акта прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України та порушенням прав ОСОБА_6 на захист, але суддею ОСОБА_5 було відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання. В подальшому стороною захисту у справі ОСОБА_6 було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування та проведенням процесуальних дій поза межами строків досудового розслідування, але суддею ОСОБА_5 було відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання всупереч позиції Верховного Суду з цього питання.

У кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 є очевидним те, що до скоєння злочину є ОСОБА_7 , справу відносно якого суддя ОСОБА_5 розглядала будучи суддею Староміського суду м. Вінниці ще у 2010 році, про що свідчать дописи у соціальних мережах.

Упродовж судового розгляду у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 суддя ОСОБА_5 , не приховуючи, надавала перевагу в дослідженні доказів та підтримку стороні обвинувачення, щоразу перешкоджаючи стороні захисту в реалізації процесуальних прав. Під час дослідження доказів, наданих стороною захисту, у тому числі про роль ОСОБА_7 , суддя ОСОБА_5 не дала можливості обвинуваченому ОСОБА_6 викласти свою позицію, перебивала його, вела себе нестримно, повчаючи його правильним фразам відповідно до КПК.

Є очевидним, що суддя ОСОБА_5 упродовж усього періоду розгляду справи має упереджене ставлення до обвинуваченого та його захисту.

Враховуючи викладені факти сторона захисту вважає, що тісний взаємозв`язок судді ОСОБА_5 з прокуратурою та працівниками поліції Деснянського району м. Києва, її залежність від органів прокуратури при розгляді справ за її обвинуваченням у Броварському міськрайонному суді, а також участь у справі ОСОБА_7 , відповідно до п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, є обставинами, які викликають сумнів у неупередженості судді, її можливості об`єктивно дослідити обставини правопорушення, а тому виключають її участь у розгляді кримінального провадження №0000736 по обвинуваченню ОСОБА_6 .

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні свою заяву підтримав та просив її задовольнити за наведених в ній обставин.

Прокурор просила відмовити у задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 , зазначають про надуманість наведених в ній фактів та цілковиту безпідставність.

Особа, якій заявлено відвід, - суддя ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилась, належним чином була повідомленою.

Обвинувачений та потерпілі в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином.

Суддею з урахуванням положень ст. 81 КПК України, визнано можливим проводити розгляд заяви про відвід за відсутності осіб, що не з`явилися.

Вивчивши заяву про відвід, заслухавши думку учасників судового розгляду, суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

Згідно з ч. 2 ст. 344 КПК України питання про відвід вирішується судом згідно зі статтями 75-81 КПК України.

Так, ст. 75 КПК України встановлений перелік підстав для відводу слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, а саме: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно зі ст. 76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій. Крім того, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Такі обставини при розгляді заяви про відвід судді ОСОБА_5 не встановлені, заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та у неможливості ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, а викладені в заяві підстави щодо відводу не передбачені ст. 75 КПК України, заява про відвід не містить посилання на докази, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді, усі доводи зводяться лише до незгоди заявника з перебігом розгляду кримінального провадження суддею.

Разом з тим, відповідно до ч.5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість судді та бути підтверджені відповідними доказами.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 04.02.2020 по справі №908/137/18, посилаючись на практику Європейського Суду з прав людини, в тому числі й на рішення у «Справі Гаусшильдта» від 24.05.1989, «Міккалеф проти Мальти» від 15.10.2009, «Межнаріч проти Хорватії» від 15.07.2005, «підставою для виходу судді з процесу є достатня підстава (legitimate reason) побоювання відсутності неупередженості, а не будь-які щонайменші сумніви учасників справи (такі як: публічно висловлена думка судді, поведінка судді в інших провадженнях, тощо). Тобто, для задоволення відводу судді за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи».

Суть доводів заяви про відвід зводиться до незгоди із процесуальними рішеннями судді ОСОБА_5 та порядком організації судового провадження загалом.

Однак кримінальне процесуальне законодавство (зокрема, ст. 321 КПК України) визначає, що саме головуючий суддя керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

За таких обставин визначення судом необхідності проведення або відкладення судового засідання з метою забезпечення явки та допиту учасників, а також організація процесу судового розгляду, не є проявом упередженості, а свідчить про те, що головуюча суддя зокрема реалізує свої повноваження, надані Кримінальним процесуальним кодексом України, з метою з`ясування всіх обставин кримінального провадження, дотримання принципу рівності всіх учасників провадження, що є об`єктивно необхідним, з урахуванням складу учасників та складності кримінального провадження.

Крім того суд зазначає, що перебування обвинувального акта стосовно судді ОСОБА_5 на розгляді Броварського міськрайонного суду Київської області не свідчить та не є підставою, яка-б вказувала на упередженість судді ОСОБА_5 , а також не може бути підставою для неможливості здійснення нею правосуддя та розгляду кримінальних проваджень, оскільки на даний момент жодного рішення по суті обвинувачення ще не прийнято, тобто немає обвинувального вироку суду, який би набрав законної сили, що в силу положень ст. 62 Конституції України презюмує невинуватість особи.

Не можуть бути підставою для відводу також і окремі дописи у соціальних мережах, які висвітлюють суб`єктивну думку дописувачів та не містять фактичних обставин, підкріплених доказами.

Разом з тим суд зауважує, що Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає певні обов`язки сторін кримінального провадження, у тому числі підкорятись законним вимогам та розпорядженням суду.

Незгода із порядком проведення судового засідання, так само, як і зі змістом судових рішень, не може бути підставою для відводу. В противному випадку інститут відводу може стати інструментом усунення з кримінального провадження судді виключно за одним побажанням учасника кримінального провадження, а звідси і вибором таким учасником бажаного для нього судді, що не відповідає засаді змагальності сторін.

Крім того, при розгляді заяви захисника суд враховує положення ч.4 ст. 80 КПК України, відповідно до яких подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Зазначені захисником обставини не являються такими, які стали відомі йому тільки на даній стадій судового розгляду, а були відомі і раніше, отже дана заява задоволенню не підлягає.

За таких обставин суд не вбачає підстав для відводу судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_5 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження №0000736 по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.2, ч.3 та ч.4 ст. 191 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_8