Справа № 752/529/25
Провадження № 1-кс/752/843/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ТОВ «Автошкола ВЕСТА» - адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені №0002031 від 02.07.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання у якому прокурор просить накласти арешт на майно, вилучене 24.01.2025 в ході проведення обшуку приміщення №218, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Гетьмана Павла Полуботка, 52, а саме на: ноутбук марки Sony SVE1512Q1RW з зарядним пристроєм; відеореєстратор UNV NVR 30104S 3 з зарядним пристроєм.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002031 від 02.07.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , з метою одержання неправомірної вигоди за позитивне вирішення питань щодо проходження курсів з практичного керування транспортними засобами різних категорій, без фізичної присутності зацікавлених осіб, залучив до вказаної злочинної схеми директора автошколи ТОВ «Профі-драйв» ОСОБА_6 та директора ТОВ «АВТОШКОЛА ВЕСТА» ОСОБА_7 , які вносять недостовірні відомості до Єдиного державного реєстру МВС, в частині проходження та закінчення вказаних курсів навчального закладу, з подальшим отриманням відповідного свідоцтва.

Крім того, ОСОБА_5 , вступивши в злочинну змову з директором автошколи ТОВ «Профі-драйв» ОСОБА_6 , адміністратором (екзаменатором) ТСЦ МВС № 8049 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві ОСОБА_8 та іншими невстановленими посадовими особами Територіального сервісного центру МВС № 8049 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві, налагодили злочинну схему, направлену на одержання неправомірної вигоди, за позитивне вирішення питання щодо складання практичних іспитів з навичок керування транспортними засобами різних категорій з подальшим отриманням посвідчення водія.

01.10.2024, в ході проведення контролю за вчиненням злочину, конфідент «П», передала ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 6000 грн., за вирішення питання щодо проходження навчання в автошколі, без фактичного відвідування занять, з подальшим отриманням свідоцтва про закінчення навчального закладу.

Так, конфідент «П», 21.10.2024, була зарахована до автошколи ТОВ «Автошкола Веста», після чого, 11.11.2024, посадовими особами зазначеної автошколи внесено недостовірні відомості до ЄДР МВС про успішне закінчення навчального закладу конфідентом.

20.11.2024, після внесення до ЄДР МВС відомостей про закінчення автошколи, ОСОБА_5 , отримав заздалегідь обумовлену неправомірну вигоду в сумі 15 000 грн. від конфідента ОСОБА_9 , за вирішення питання щодо позитивного складання, в ТСЦ МВС № 8049, в м. Києва, практичного іспиту, на категорію «В».

Цього ж дня, ОСОБА_5 , здійснив передачу частини отриманої неправомірної вигоди ОСОБА_6 , який маючи зв`язки з посадовими особами ТСЦ МВС № 8049 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві, узгодив питання щодо позитивного складання конфідентом «П» практичного іспиту на право керування транспортними засобами категорії «В».

21.11.2024, в ході проведення контролю за вчиненням злочину, у формі спеціального слідчого експерименту, залучена до конфіденційного співробітництва громадянка ОСОБА_9 , склала успішно іспит з практичних навиків керування ТЗ категорії «В».

Під час проведення контролю встановлено, що адміністратор (екзаменатор) ТСЦ МВС № 8049 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві ОСОБА_8 при прийнятті практичного іспиту у конфідента ОСОБА_9 , попередньо надав можливість останній, здійснити тренувальний проїзд по маршруту, на якому мав складатись іспит, а також не врахував деякі допущені помилки, як результат, позитивне складання практичного іспиту та отримання посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «В».

Слідством встановлено, що директором ТОВ «АВТОШКОЛА ВЕСТА», ЄРДПОУ - 11070010, є ОСОБА_7 , яка здійснює господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_1 .

16.01.2025 отримано ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва про проведення обшуку за вищезазначеною адресою.

Проте, по приїзду за вищевказаною адресою було встановлено, що ТОВ «АВТОШКОЛА ВЕСТА» здійснює свою господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_2 .

24.01.2025, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, старшим слідчим СВ Голосіївського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_10 , проведено обшук приміщення №218, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Гетьмана Павла Полуботка, 52. В ході проведення обшуку вказаного приміщення було виявлено та вилучено: ноутбук марки Sony SVE1512Q1RW з зарядним пристроєм, який поміщено до спецпакету SUD4003736; відеореєстратор UNV NVR 30104S 3 з зарядним пристроєм, який поміщено до спецпакету № EXP 0327430.

Постановою слідчого вилучені під час обшуку речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На підставі зазначеного прокурор просить про задоволення клопотання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити. Зазначив, що метою арешту майна є збереження речових доказів.

Представник власника майна ТОВ «Автошкола Веста» - адвокат ОСОБА_4 заперечила проти клопотання, просила відмовити у його задоволенні, подала письмові заперечення на клопотання в яких послалась на таке. Обшук проведено в порядку п. 3 ст. 233 КПК України, однак прокурором не обґрунтовано необхідність невідкладного проникнення в приміщення. Під час обшуку слідчий не вжив належних заходів для забезпечення присутності під час проведення обшуку осіб, чиї права та законні інтереси могли бути обмежені або порушені. Володілець майна не був обізнаний про проведення обшуку, у зв`язку із чим був позбавлений можливості надавати заперечення чи пояснення під час проведення вказаної слідчої дії. Вилучене майно належить ТОВ «Автошкола Веста», використовувалось для ведення підприємницької діяльності. У ТОВ «Автошкола Веста» відсутній статус підозрюваного чи обвинуваченого у кримінальному провадженні, товариство не має відношення до даного кримінального провадження, тобто відсутня одна із підстав обґрунтованості, виправданості та законності накладення арешту на майно. Клопотання про арешт майна не містить відомостей про те, яким критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України відповідає вилучене майно. На підставі зазначеного адвокат просила відмовити у задоволенні клопотання. Письмові заперечення адвоката долучено до матеріалів клопотання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Правовою підставою арешту майна є положення ст. 170 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. У цьому випадку за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002031 від 02.07.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 369 КК України.

24.01.2025, в порядку ч. 3 ст. 233 KПК України, проведено обшук за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «АВТОШКОЛА ВЕСТА», за адресою: м. Київ, вул. Гетьмана Павла Полуботка, 52, офіс 218, в ході якого вилучено ноутбук марки Sony SVE1512Q1RW з зарядним пристроєм та відеореєстратор UNV NVR 30104S 3 з зарядним пристроєм.

Постановою слідчого від 21.01.2025 вилучені під час обшуку речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києві від 28.01.2025 у справі №752/529/25, провадження №1-кс/752/826/25, надано дозвіл на проведений 21.01.2025 обшук за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «АВТОШКОЛА ВЕСТА», за адресою: м. Київ, вул. Гетьмана Павла Полуботка, 52, офіс 218, в ході якого було вилучено: ноутбук марки Sony SVE1512Q1RW з зарядним пристроєм та відеореєстратор UNV NVR 30104S 3 з зарядним пристроєм.

27.01.2025 слідчим надано доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій (у порядку ст. 40 КПК України), згідно якого доручено співробітникам Київського міського управління ДВБ НПУ провести огляд речових доказів, вилучених під час обшуку за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «АВТОШКОЛА ВЕСТА», за адресою: м. Київ, вул. Гетьмана Павла Полуботка, 52, офіс 218.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Правовою підставою арешту майна є положення ст. 170 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. У цьому випадку за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Матеріалами клопотання обґрунтовано, щовилучене під час обшуку майно містить чи може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, яке розслідується у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, зазначене майно відповідає ознакам, зазначеним в ч.1 ст. 98 КПК України, і має значення речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що заявлена прокурором мета щодо збереження речових доказів, може бути досягнута шляхом застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Прокурором доведено, що вищезазначене вилучене під час обшуку майно, може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а застосування такого заходу забезпечення, як арешт майна, сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Слідчий суддя дійшов висновку про достатність підстав вважати, що в разі не застосування запобіжного заходу у виді арешту майна, існують ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, яке має значення для досудового розслідування.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчий суддя не встановив.

Отже, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

З огляду на викладене, клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 132, 170-173, 175, 309, 395, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 21.01.2025 під час обшуку за місцем здійснення діяльності ТОВ «Автошкола ВЕСТА» за адресою: м.Київ, вул.Гетьмана Павла Полуботка, 52, офіс №218, а саме:

-ноутбук марки Sony SVE1512Q1RW з зарядним пристроєм, який поміщено до спецпакету SUD4003736;

-відеореєстратор UNV NVR 30104S 3 з зарядним пристроєм, який поміщено до спецпакету № EXP 0327430.

Ухвала про арешту майна підлягає негайному виконанню після її оголошення прокурором, слідчим у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1