Справа №705/3462/21
1-кп/705/357/25 УХВАЛА
19 березня 2025 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представника власника майна адвоката ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),
прокурора ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),
розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
11.03.2025 представником ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_3 у системі «Електронний суд» сформовано клопотання про скасування арешту майна.
У судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_3 клопотання про скасування арешту майна підтримала, просила суд його задовольнити. Вказувала, що у кримінальному провадженні проведені всі експертизи, у арешті відпала потреба та тривалий арешт транспортного засобу негативно впливає на його стан, оскільки на даний час не забезпечені належні умови його зберігання.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо скасування арешту з майна. Проте вважав за можливе визначити інше місце зберігання арештованого транспортного засобу, якщо власник не буде здійснювати дії щодо ремонтування, зміни, реалізації зазначеного автомобіля.
Вислухавши ініціатора клопотання, прокурора, ознайомившись зі змістом клопотання, дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.
Як убачається з обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
- автомобіль «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_3 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 01.12.2018, видане ТСЦ 7142, належить ОСОБА_7 , АДРЕСА_2 ;
- трактор «MASSEY FERGUSON MP8737» реєстраційний номер НОМЕР_5 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 13.02.2019, видане ГУ Держпродспоживслужба в Черкаській області, належить ТОВ «Агрофірма «Легедзене», Черкаська обл., Тальнівський район, с. Легедзене, вул. Прикордонників 5.
Положеннями статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя, суд повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, особа, яка звертається з клопотанням про скасування арешту майна, має довести, що відпала потреба в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Судом встановлено, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, перебуває на стадії судового провадження. На даній стадії кримінального провадження прокурором не долучені усі докази, та судом такі не досліджені.
У клопотанні про скасування арешту майна та представником адвокатом ОСОБА_3 у судовому засіданні не доведено, що на даний час відпала потреба у застосуванні такого заходу кримінального провадження як арешт майна.
При цьому з-поміж іншого суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 частково визнав свою винуватість, та у подальшому може виникнути необхідність у проведенні додаткових експертиз із дослідженням транспортних засобів, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, тому вони мають бути збережені у тому стані, в якому були вилучені після ДТП.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що на даній стадії судового розгляду клопотання про скасування арешту майна є передчасним.
Крім того, суд наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, а отже, такий захід є тимчасовим, відповідні обмеження за вищевказаних фактичних обставин є розумними та співмірними, з огляду на завдання кримінального провадження, з урахуванням чого суд висновує, що потреби в діях саме такого заходу забезпечення кримінального провадження виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи власника майна з метою виконання завдань кримінального провадження.
Враховуючи викладене, а також розумність і співмірність обмеження права власності з метою виконання завдань кримінального провадження, суд вважає, що особою, яка звернулась із клопотанням, відповідно до вимог ч. 1 ст.174 КПК України, не доведено, що арешт майна накладено необґрунтовано, а також, що потреба в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, відпала, у зв?язку із чим у задоволенні такого клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 174, 369-372 КПК України, суд
У задоволенні клопотання представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1