Справа № 761/6412/25
Провадження № 1-кс/761/4859/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000815 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000815 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що слідчими Головного слідчого управління СБ України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2024 за № 0000815 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

За обставин викладених у клопотанні, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Прокурор у клопотанні зазначає, що обставинами, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є зібрані під час досудового розслідування докази, які додаються до даного клопотання, а саме:

?протоколом обшуку від 19.12.2024, за адресою:

АДРЕСА_1 ;

?висновком експерта від 19.12.2024 № СЕ-19/104-24/51543-ВТХ, складеного за результатами проведення вибухо-технічної експертизи.

За результатами розгляду клопотання про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 20.12.2024 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 вказане клопотання задоволене частково. До підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 20 лютого 2025 року.

Крім того, на підозрюваного ОСОБА_5 покладено такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

-не відлучатися з м. Дніпра без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Постановою першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_7 від 13.01.2025 задоволено клопотання слідчого та продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000815 від 13.09.2024 до 3-х місяців, тобто до 20.03.2025.

У своєму клопотанні прокурор звертає увагу суду на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема на те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, зазначив, що в даному кримінальному провадженні здійснюється досудове розслідування, підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, з огляду на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, просив клопотання задовольнити та продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, з огляду на його необґрунтованість, зазначив, що прокурором не наведено жодного обґрунтування щодо існування ризиків, вони містять лише формальний характер та ґрунтуються на припущеннях сторони обвинувачення, просив відмовити в задоволенні клопотання та застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.

У судовому засіданні було встановлено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000815.

20 грудня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.12.2024 застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 23:00 години до 00:00 години, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, строком до 20 лютого 2025 року.

13 лютого 2025 року постановою першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_7 , продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000815 від 13.09.2024 до трьох місяців, тобто до 20.03.2025

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Статтею 181 ч. 6 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу (порядок продовження строку тримання під вартою). Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців.

Згідно з частинами 1 та 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих, з огляду на викладене, стороною обвинувачення слідчій судді надано достатньо доказів, які би свідчили про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 на даному етапі кримінального провадження

З урахуванням положень ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під домашнім арештом, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під домашнім арештом ( обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, та обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали).

Загалом ст. 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до повідомлення підозру від 20.12.2024 року ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, за що передбачене покарання позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні довести суду обставини, на які вони посилаються.

Необхідність продовження саме запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту полягає у забезпеченні виконання підозрюваним ОСОБА_5 уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи міру покарання за вчинення ним тяжкого кримінального правопорушення може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

В той же час, прокурором з урахуванням спливу двох місяців досудового розслідування, рядом проведених слідчих дій, не доведено наявність ризиків, передбачених п. 4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, на які останній посилається у клопотанні, а саме: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, на думку слідчої судді, такі ризики є сумнівними та розцінюються, як домисел на даній стадії кримінального провадження, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаного слідчому судді не надано, а тому такі твердження є лише припущеннями з боку сторони обвинувачення.

При цьому, слідча суддя враховує особу підозрюваного, міцність його соціальних зав`язків, відсутність судимостей та майновий стан, а також інші обставини, які характеризують його особу й спосіб життя.

Відповідно до частини шостої ст.181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Таким чином, продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту можливо за наявності строку досудового розслідування, в його межах, а також зазначення в ньому передбачених частиною третьою статті 199 КПК України відомостей, а саме: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення, слідча суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1 та п.2 ч.1 ст. 194 КПК України, і не доведено того, що більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.

Згідно з ч.4 ст. 194 КПК України у разі, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи конкретні обставини інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення, суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, дані про його особу, слідча суддя приходить до висновку, що прокурор в суді не довів, що наведені в клопотанні обставини виправдовують продовження застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу, як домашній арешт, у зв`язку із чим в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

У той же час, відповідно до ч.4 ст.194 КПК слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 20 березня 2025 року включно з покладанням певних обов`язків, передбачених ч.5 даної статті, що буде достатнім для досягнення мети запобігання встановленим ризикам.

Керуючись ст. ст. 131,132, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Клопотання прокурора залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

- не виїжджати за межі м. Дніпра без дозволу слідчого, прокурора, суду.

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи та засобів зв`язку;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, до відповідного територіального органу/підрозділу ДМС України за місцем проживання.

Строк дії обов`язків визначити до 20 березня 2025 року включно.

Підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , письмово під підпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскарження до Київського апеляційного суду в частині відмови в задоволенні клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Повний текст ухвали оголосити 20 лютого 2025 о 09 годині 00 хвилин.

Слідча суддя ОСОБА_1