У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю :

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальну справу №308/10567/24 кримінальне провадження , відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових №0001560 від 26.07.2023 р. про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальна справа №308/10567/24 кримінальне провадження , відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових №0001560 від 26.07.2023 р. про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.

25.07.2023 ОСОБА_5 , будучи військовозобов`язаним, прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з оголошенням Указом Президента України № 69-2022 від 24.02.2022 загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України де пройшов медичний огляд, відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (додаток 4), за результатами якого визнаний здоровим та придатним до військової служби.

Цього ж дня ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 , будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомленим працівниками вищевказаного центру про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України № 69-2022 від 24.02.2022, останній достовірно знаючи, що відповідно до Указу Президента України № 64-2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану на території України», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин, діючи умисно, в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.ст.1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України від 25 березня 1992 року № 2232-XII, ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII, та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69-2022, під свій особистий підпис 25.07.2023 отримав мобілізаційне розпорядження, яким викликався до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для відправки у військову частину НОМЕР_1 для проходження військової служби за мобілізацією, однак останній без жодних причин умисно відмовився відбути до військової частини НОМЕР_1 чим саме, своїми діями ухилився від проходження військової служби під час мобілізації, оголошеної Президентом України №69-2022 від 24.02.2022.

Дїї обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період.

Вказана справа надійшла до суду з обвинувальним актом.

26.11.2024 року від захисника ОСОБА_5 - ОСОБА_4 надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 на підставі статті 48 Кримінального кодексу України у зв`язку зі зміною обстановки. Подане клопотання мотивовано тим, що 02 листопада 2024 року обвинувачений ОСОБА_5 з метою виправити наслідки вчиненого ним злочину, добровільно мобілізувався до лав Збройних Сил України і проходить військову службу. Зокрема, Наказом командира військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України №306 від 02 листопада 2024 року ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу на посаду кулеметник відділення охорони та оборони взводу охорони та оборони роти охорони та оборони військової частини НОМЕР_2 , де він проходить службу й на даний час (копії наказу та довідки форми 5 додаються).

Захисник просив суд звернути увагу на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у нетяжкому злочині, має позитивну характеристику, вперше притягається до кримінальної відповідальності, визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину та встановленню істини у справі.

Зазначив, що ОСОБА_5 критично оцінив свою протиправну поведінку, засудив її і вчинив конкретні дії для виправлення обставин, своїми діями змінив умови своєї життєдіяльності, які суттєво вплинули на нього і свідчать про те, що він не вчинятиме кримінально караних діянь надалі, а вчинене ним діяння, втратило суспільну небезпечність, оскільки він перестав бути суспільно небезпечним. Своїм особистим прикладом ОСОБА_5 перестав бути приміром суспільнонебезпечної особи та продемонстрував гідний вчинок. Відповідно до наведених обставин справи ОСОБА_5 не вчинить кримінальнокараного діяння такого виду на майбутнє, бо об`єктивно несе військову службу та перестав бути суб`єктом інкримінованого йому злочину військовозобов`язаним, а суб`єктивно своєю поведінкою підтвердив своє перевиховання та виправився.

З огляду на викладене, просив суд звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі статті 48 Кримінального кодексу України у зв`язку зі зміною обстановки

Позиція сторін:

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 - ОСОБА_4 подане клопотання підтримав та просив суд його задовільнити. Надав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненому визнав, підтримав клопотання захисника , просив суд його задовільнити.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вважає за можливе задовольнити клопотання обвинуваченого, оскільки це не суперечитиме вимогам статті 48 КК України.

Суд, вислухавши позицію учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з частиною 1 статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності виключно судом, у випадках, передбачених цим Кодексом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

За приписами статті 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Так ст.48 КК України передбачає дві окремі самостійні умови для звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки, а саме: коли вчинене особою діяння втратило ознаки суспільної небезпечності або коли ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

В п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, передбачено, що судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

Водночас особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Суспільна небезпечність особи виражається, насамперед, у вчиненні злочину, а в наступному визначається, у першу чергу, ступенем можливості вчинення нею тотожного або однорідного злочину. Висновок про таку можливість будується на основі характеристики даної особи (соціальної, психологічної, демографічної, кримінально-правової), а також оточуючої її обстановки, тобто зовнішніх стосовно даної особи умов (оточення в побуті, сім`ї, навчанні, роботі). Встановлення даної обстановки має значення для оцінки її зміни і впливу на суспільну небезпечність даної особи на час кримінального провадження.

Зміна обстановки, внаслідок якої вчинене особою діяння втратило суспільну небезпечність, означає передусім істотну зміну соціально-економічних, політичних або духовних засад життєдіяльності суспільства, яка відбувається незалежно від волі винної особи і внаслідок чого втрачається суспільна небезпечність не лише конкретного злочину, а й подібних йому діянь.

Під зміною обстановки, внаслідок якої особа перестала бути суспільно небезпечною, слід розуміти об`єктивні зміни умов життєдіяльності такої особи, які позитивно і суттєво впливають на неї і свідчать про те, що вона не вчинятиме кримінально караних діянь у майбутньому (принаймні подібних вже вчиненому).

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», для застосування ст.48КК необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 48 КК України є правом, а не обов`язком суду, який вирішує це питання в порядку, передбаченому ст.7КПК України. Відтак суд повинен розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 48 КК України.

Необхідною підставою для застосування статті 48 Кримінального кодексу України є встановлення того, що протягом певного часу обстановка, яка оточувала особу на момент вчинення злочину, змінилася таким чином, що позитивно впливає на неї і робить маловірогідним вчинення даною особою нового тотожного або однорідного злочину.

Отже, для застосування положень ст.48 КК України суду належить встановити як факт вчинення особою злочину, так і обставини, які свідчать про можливість звільнення цієї особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки за конкретних відповідних підстав (правова позиція Верховного суду ВС/ККС у справі № 161/1390/19 від 23 січня 2020 року).

Пунктом 4 частини 3 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлено, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також: жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Судом встановлено, що солдат ОСОБА_5 дійсно перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою №1393 від 06.11.2024 року виданою командиром військової частини НОМЕР_2

ОСОБА_6 встановлено, що солдата ОСОБА_5 , НОМЕР_3 , призвано на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_3 на посаду кулеметник відділення охорони та оборони взводу охорони та оброни роти охорони та оборони військової частини НОМЕР_2 , ВОС 101627А, з 02 листопада 2024 року та зараховано його до списків особового складу, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) ОСОБА_7 №306 від 02.11.2024 року .

Так, в ході судового засідання судом встановлено, що обвинувачений визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому нетяжкого кримінального правопорушення, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та відповідно до витягу з наказу військової частини НОМЕР_2 №306 від 02.11.2024 ОСОБА_5 перебуває на військовій службі згідно із Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію».

Таким чином, судом встановлено, що існує зміна обстановки відносно вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, оскільки він перебуває на військовій службі згідно із Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію». Зазначена обставина, на думку суду, перешкоджає подальшому притягненню ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення ним дій, що були пов`язані з ухиленням від призову на військову службу.

Відповідно у результаті таких змін, втрачається доцільність застосування до обвинуваченого заходів кримінально-правового впливу.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового розгляду, переконавшись у їх добровільності та істинності, суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження в зв`язку з наступним.

Обвинуваченому ОСОБА_5 інкримінується ухилення від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період і такі дії кваліфіковані за статтею 336 КК України, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років та відноситься до категорії нетяжких злочинів, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України.

Судом враховується, що кримінальне правопорушення, яке інкримінуються обвинуваченому, вчинено вперше і на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене ОСОБА_5 діяння втратило ознаки суспільної небезпечності. В матеріалах провадження відсутні відомості щодо вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечує проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючої підстави, у зв`язку із зміною обстановки.

Положення пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачають, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 3 статті 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Суд враховує правову позицію, викладену Верховним Судом в постанові від 15.04.2021 року в справі №161/1390/19, відповідно до якої особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватися, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи. У зв"язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню статті 48 КК України у разі, коли у зв`язку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26.03.2019 у справі №569/20/14-ц, провадження №51-2661 км 18 та від 04.02.2021 у справі №953/21593/19, провадження №51-5619 км 20.

Відповідно до приписів частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

За таких обставин суд вбачає наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України в зв`язку із зміною обстановки, що повністю відповідає вимогам закону, не порушує прав та інтересів учасників кримінального провадження, а тому заявлене захисником обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_4 клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Цивільний позов по справі відсутній.

Процесуальні витрати Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта лише у разі ухвалення обвинувального вироку.

Водночас ч. 1 ст. 126 КПК України унормовано, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Тобто суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Вказане твердження узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17.

Кримінальний процесуальний кодекс України прямо не передбачає стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності.

Матеріали кримінального провадження не містять документально підтвердженні витрати держави на проведення експертиз.

Речові докази і арешт майна.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст.100 КПК України.

Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, документи, що є речовими доказами, залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Запобіжний захід не затосовувався

Керуючись ст. ст. 12, 44, 48, ст.336 КК України, ст. ст. 284-286, 288, 314, 369, 370, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 - ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 у зв`язку зі зміною обстановки - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, на підставі ст.48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки.

Кримінальне провадження №0001560 від 26.07.2023 р. про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Речові докази:

- Мобілізаційне розпорядження ОСОБА_5 ; контрольний талон мобілізаційного розпорядження N?1; заяву ОСОБА_5 про ознайомлення з порядком проходження військової служби; довідку N?1682 від 25.07.2023 року військово-лікарської комісії ОСОБА_5 ; анкету ОСОБА_5 ; талон попередження про кримінальну відповідальність за ст.336 КК України; завірену копію посвідчення водія ОСОБА_5 ; завірену копію витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця реєстрації місця проживання ОСОБА_5 ; завірену копію картки обстеження та медичного огляду ОСОБА_5 після набрання ухвалою законної сили залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошено 16.12.2024 року о 08 год. 35 хв.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1