Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2959/25
Номер провадження 1-кс/711/809/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

особи, видача якої запитується - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) стосовно затриманого громадянина Швейцарської Конфедерації

ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженого, останнє місце проживання на території України: АДРЕСА_1 , який розшукується компетентними органами Швейцарської Конфедерації

з метою виконання Рішення Верховного суду кантону Берн Швейцарської Конфедерації від 22.09.2020, яким останнього засуджено до 36 місяців позбавлення волі, та Рішення Верховного суду кантону Берн Швейцарської Конфедерації від 17.03.2022, яким його засуджено до 80 днів позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) стосовно затриманого громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентними органами Швейцарської Конфедерації з метою виконання Рішення Верховного суду кантону Берн Швейцарської Конфедерації від 22.09.2020, яким останнього засуджено до 36 місяців позбавлення волі, та Рішення Верховного суду кантону Берн Швейцарської Конфедерації від 17.03.2022, яким його засуджено до 80 днів позбавлення волі.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 20.03.2025 в порядку ст. ст. 208, 582, 615 КПК України співробітниками УКР ГУ Національної поліції в Черкаській області в м. Золотоноша Черкаської області затримано громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентними органами зазначеної вище країни, з метою виконання Рішення Верховного суду кантону Берн Швейцарської Конфедерації від 22.09.2020, яким останнього засуджено до 36 місяців позбавлення волі, та Рішення Верховного суду кантону Берн Швейцарської Конфедерації від 17.03.2022, яким його засуджено до 80 днів позбавлення волі.

Затримання зазначеної особи проведено у зв`язку з його розшуком компетентними органами іноземних держав за кримінальні правопорушення, у зв`язку з якими може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності чи виконання вироку суду.

Відповідно до бази даних ASF Генерального секретаріату Інтерполу, щодо громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , опубліковано «червоне оповіщення» (арешт з метою екстрадиції).

Про затримання громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , проінформовано посольство Швейцарської Конфедерації в Україні, Міністерство закордонних справ України, Міністерство юстиції України, та каналами МОКП-Інтерпол повідомлено ініціатора розшуку.

Золотоніською окружною прокуратурою 21.03.2025 до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області направлено клопотання про застосування тимчасового арешту строком на 40 діб до затриманої особи.

За результатами розгляду зазначеного клопотання, ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21.03.2025 до громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту про його видачу (екстрадицію), з утриманням останнього в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор».

На цей час затримана особа утримується в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор».

Міністерством юстиції України від компетентних органів Швейцарської Конфедерації отримано запит про видачу (екстрадицію) громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виконання Рішення Верховного суду кантону Берн Швейцарської Конфедерації від 22.09.2020, яким останнього засуджено до 36 місяців позбавлення волі, та Рішення Верховного суду кантону Берн Швейцарської Конфедерації від 17.03.2022, яким його засуджено до 80 днів позбавлення волі.

Проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі (екстрадиції) зазначеної особи Міністерством юстиції України доручено Черкаській обласній прокуратурі, яка в свою чергу проведення вказаної перевірки доручила Черкаській окружній прокуратурі.

Перевірка на даний час розпочата і триває.

Також, відповідно до зазначених доручень та ст. 584 КПК України, необхідно вжити заходів для утримання під вартою громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою проведення екстрадиційної перевірки і вирішення питання про його видачу (екстрадицію).

Запит швейцарської сторони та інші документи про видачу (екстрадицію) зазначеної особи, оформлені належним чином, відповідно до Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957, якою врегульовані відносини між Україною та Швейцарською Конфедерацією у питаннях екстрадиції.

Відповідно до запиту про видачу (екстрадицію) та доданих матеріалів встановлено, що Рішенням Верховного суду кантону Берн Швейцарської Конфедерації від 22.09.2020 громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено до 36 місяців позбавлення волі, за вчинення ряду правопорушень, які в переважній більшості не підпадають під вимоги ч. 1 ст. 573 КПК України, оскільки за чинним законодавством України не є кримінально караними діяннями та кваліфікуються за Кодексом України про адміністративні правопорушення, проте остаточна кваліфікація дій особи буде визначена в ході екстрадиційної перевірки.

Разом з тим, Рішенням Верховного суду кантону Берн Швейцарської Конфедерації від 22.09.2020 громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим за вчинення наступних дій, які за чинним законодавством України містять ознаки складу кримінального правопорушення, зокрема:

- 01.03.2014 у м. Біль, площа Золотурнплац, Крайсферкерплац, вулиці Лойгенштрассе та Давід-Монінг-Штрассе, ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ), свідомо, неправдиво, з метою уникнути судової відповідальності стверджував поліції, що транспортним засобом, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, керувала його матір (ст. 303 Кримінального кодексу Швейцарської Конфедерації), що за чинним законодавством України кваліфікується за ч. 1 ст. 383 КК України та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до двох років;

- 25.07.2013 у м. Біль в поліцейському відділі ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ), завідомо неправдиво, з метою уникнути судової відповідальності заявив у поліції, що його автомобіль VW Phaeton було викрадено (ст. 304 Кримінального кодексу Швейцарської Конфедерації), що за чинним законодавством України кваліфікується за ч. 1 ст. 383 КК України та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до двох років;

- 22.03.2014 у м. Біль ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ), чинив незначний опір поліції, що діяла з метою його першого знерухомлення, погрожував поліції кажучи, щоб вони остерігалися, якщо пізніше він їх знайде. Далі, коли звинуваченому надягнули наручники та коли поліція збиралася його відвести до поліцейського автомобіля, він почав так сильно пручатися, що незважаючи на наручники довелося покласти його на землю і потім силами п`яти службовців віднести до автомобіля (ст. 285 Кримінального кодексу Швейцарської Конфедерації), що за чинним законодавством України кваліфікується за ч. 1 ст. 383, ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років;

- 21.04.2015 у АДРЕСА_2 ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ), наніс ОСОБА_9 ножове поранення на лівому передпліччі довжиною в три сантиметри та на лівій руці довжиною в два сантиметри (ст. 123 Кримінального кодексу Швейцарської Конфедерації), що за чинним законодавством України кваліфікується за ч. 1 ст. 125 КК України та передбачає покарання у виді штрафу, громадських та виправних робіт.

Нанесення простих тілесних ушкоджень небезпечним предметом в Україні є кримінально караним правопорушенням, за яке не передбачено відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк не менше 1 року, однак у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 2 ст. 2 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, якщо запит про видачу правопорушника стосується декількох окремих правопорушень, кожне з яких за законами запитуючої Сторони і запитуваної Сторони карається позбавленням волі або згідно з постановою про утримання під вартою, але якщо деякі з них не задовольняють умови стосовно тривалості терміну покарання, яке може бути призначене, запитувана Сторона має також право здійснювати видачу за останні правопорушення.

Рішенням Верховного суду кантону Берн Швейцарської Конфедерації від 17.03.2022 громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено до 80 днів позбавлення волі за вчинення ряду правопорушень, з яких жодне не підпадає під вимоги ч. 1 ст. 573 КПК України, оскільки за чинним законодавством України не є кримінально караними діяннями та кваліфікуються за Кодексом України про адміністративні правопорушення, проте остаточна кваліфікація дій особи буде визначена в ході екстрадиційної перевірки.

Ордер на арешт зазначеної особи не видавався, оскільки у відповідності до законодавства Швейцарської Конфедерації та міжнародного законодавства немає необхідності видавати ордер на арешт, оскільки вирок також має силу ордера на арешт.

Відповідно до документів швейцарської сторони встановлено, що ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Швейцарської Конфедерації (паспорт громадянина Швейцарської Конфедерації у формі ID-картки НОМЕР_1 , виданий 23.09.2022 зі строком дії до 22.09.2032), що також підтверджується його поясненням.

На території України зазначена особа до кримінальної відповідальності не притягується.

Строк давності виконання обвинувальних вироків швейцарської сторони, відповідно до ст. 80 КК України та законодавства Швейцарської Конфедерації, не закінчилися.

Правопорушення, зазначені у запиті про видачу (екстрадицію), не відносяться до військових злочинів і не мають політичного характеру.

У відповідності зі ст. 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених у Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.

Забезпечення компетентними органами України виконання вимог ст. 1 вказаної Конвенції можливо лише у разі застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також ініціатором клопотання наголошено на тому, що виходячи з положень ст. 9 Конституції України, ст. 26 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів, ст. ст. 15, 19 Закону України «Про міжнародні договори України» існує пріоритет міжнародного договору України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, над національним законом, і якщо таким міжнародним договором встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, видача правопорушників проводиться у зв`язку із правопорушеннями, які караються за законами запитуючої Сторони та запитуваної Сторони позбавленням волі не менше одного року або більш суворим покаранням.

Згідно з ч. 1 ст. 573 КПК України запит про видачу особи (екстрадицію) направляється за умови, якщо за законом України хоча б за один із злочинів, у зв`язку з якими запитується видача, передбачено покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк не менше одного року або особу засуджено до покарання у виді позбавлення волі і невідбутий строк становить не менше чотирьох місяців.

Відповідно ж до ч. 2 ст. 573 КПК України запит компетентного органу іноземної держави про видачу особи може розглядатися лише у разі дотримання вимог, передбачених частиною першою цієї статті.

Україна, ратифікувавши Законом України від 16.01.1998 №43/98ВР Європейську конвенцію про видачу правопорушників 1957 року, взяла на себе зобов`язання визнавати і виконувати в повному обсязі норми даної Конвенції.

На дотримання встановлених чинним законодавством норм при вирішенні питань, пов`язаних з позбавлення особи свободи, наголошується і в статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (ч. 1 п. f): «Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: п. f) законний арешт або затримання особи, здійснені з метою запобігання її незаконному виїзду в країну, чи особи, щодо якої вживаються заходи з метою депортації або екстрадиції».

Згідно з ч. 10 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) і його фактичну передачу, але не може тривати більше дванадцяти місяців. В межах цього терміну слідчий суддя за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Крім того, враховуючи, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, у нормах статті 183 КПК України (пункт 6 частини 2) виокремлено категорію осіб до яких застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а саме: «до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України».

Тобто, дана норма констатує той факт, що особа, стосовно якої вирішується питання про видачу - тримається під вартою.

Згідно з ч. 8 ст. 584 КПК України, слідчий суддя при розгляді клопотання не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

У відповідності до ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

На підставі викладеного, керуючись положеннями Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, Віденської конвенції про право міжнародних договорів 1969 року, ст. ст. 15, 19 Закону України «Про міжнародні договори України», та ст. 584 КПК України, прокурор просить застосувати до громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) строком на 12 місяців з моменту затримання, до прийняття рішення Міністерством юстиції України питання про його видачу (екстрадицію) і фактичну передачу до компетентних органів Швейцарської Конфедерації.

Прокурор з міжнародного правового співробітництва Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задоволити з підстав викладених у ньому та доданих до клопотання матеріалів. Додатково вказав, що ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) перебуває в міжнародному розшуку з метою виконання двох вироків Швейцарської Конфедерації. Відповідно до бази даних ASF Генерального секретаріату Інтерполу, щодо громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , опубліковано «червоне оповіщення» (арешт з метою екстрадиції). 20.03.2025 ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) було затримано співробітниками поліції в м. Золотоноша Черкаської області та 21.03.2025 ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області до останнього застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту про його видачу (екстрадицію). Запит швейцарської сторони та інші документи про видачу (екстрадицію) даної особи оформлені належним чином, згідно до Європейської конвенції про видачу правопорушників. Строки давності виконання вироків швейцарської сторони не закінчились та правопорушення, зазначені у запиті про видачу (екстрадицію) не відносяться до військових злочинів і не мають політичного характеру. На даний час розпочато екстрадиційну перевірку, яка триває. На території України ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) до кримінальної відповідальності не притягується. Просив застосувати запобіжний захід відносно останнього строком на 12 місяців, враховуючи, що екстрадиційна перевірка тільки розпочата та вимагає певного часу. Крім того, прокурор зазначив, що ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) вже затримувався на території Чернівецької області та перебував під тимчасовим арештом, проте у зв`язку з несвоєчасним надходженням запиту компетентного органу запитуваної сторони, він був звільнений. ОСОБА_10 ( ОСОБА_7 ) достеменно відомо про його розшук компетентними органами Швейцарської Конфедерації та підстави такого розшуку. Після звільнення, ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) виїхав з м. Чернівці, у зв`язку з чим розшукувався правоохоронними органами України. Також вказав, що ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) одружений з громадянкою України, зареєстрованою в м. Києві, однак був затриманий за місцем проживання в Золотоніському районі Черкаської області.

В судовому засіданні прокурор Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 підтримала клопотання в повному обсязі та просила його задоволити. Крім того, зазначила, що на даний час триває проведення екстрадиційної перевірки, за результатами якої буде надано остаточну кваліфікацію діям ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ). При цьому зауважила, що останнього засуджено за вчинення дій, які містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених Кримінальним кодексом України, а саме ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 345 та ст. 342 КК України. Також, прокурор посилалась на ч. 2 ст. 2 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, відповідно до якої якщо запит про видачу правопорушника стосується декількох окремих правопорушень, кожне з яких за законами запитуючої сторони і запитуваної сторони карається позбавленням волі або згідно з постановою про утримання під вартою, але якщо деякі з них не задовольняють умови стосовно тривалості терміну покарання, яке може бути призначене, запитувана сторона має також право здійснювати видачу за останні правопорушення. Проведення екстрадиційної перевірки потребує значного часу, а поведінка останнього свідчить про те, що він свідомо не бажає виконувати процесуальні обов`язки, тому прокурор просила застосувати до ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) строком на 12 місяців.

Захисник затриманого ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, оскільки тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який не може бути застосований до осіб, які підозрюються у вчиненні нетяжких злочинів, до категорії яких відносяться дії, за які було засуджено її підзахисного. ОСОБА_8 має постійне місце проживання, одружений і його дружина наразі вагітна. У зв`язку з цим просила застосувати до ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Затриманий ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) підтримав позицію свого захисника та заперечував проти задоволення клопотання прокурора вказуючи, що він не переховувався від правоохоронних органів, оскільки після придбання будинку нікуди з нього не виїжджав. Його дружина вагітна та він має намір подавати документи на отримання громадянства України. При цьому вказав, що про кримінальні справи в Швейцарській Конфедерації йому було відомо та він сім років чекав на закінчення судового розгляду, яке на його переконання було необ`єктивним та упередженим. Він не бажає повертатись до Швейцарської Конфедерації для відбування покарання призначеними вироками швейцарської сторони та має намір залишитись проживати на території України.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані до суду матеріали та оцінивши наявні докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно із статтями 542 та 543 КПК України міжнародне співробітництво під час кримінального провадження полягає у вжитті необхідних заходів з метою надання міжнародної правової допомоги шляхом, вручення документів, виконання окремих процесуальних дій, видачі осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, тимчасової передачі осіб, перейняття кримінального переслідування, передачі засуджених осіб та виконання вироків. Міжнародним договором України можуть бути передбачені інші, ніж у цьому Кодексі, форми співробітництва під час кримінального провадження. Порядок направлення запиту до іншої держави, порядок розгляду уповноваженим (центральним) органом України запиту іншої держави або міжнародної судової установи про таку допомогу і порядок виконання такого запиту визначаються цим Кодексом і чинними міжнародними договорами України.

Порядок надання правової допомоги у кримінальних справах між Україною та Швейцарською Конфедерацією закріплений положеннями Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року.

У відповідності зі ст. 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених у Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.

Забезпечення компетентними органами України виконання вимог ст. 1 вказаної Конвенції можливо лише в разі застосування до особи запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, видача правопорушників проводиться у зв`язку із правопорушеннями, які караються за законами запитуючої Сторони та запитуваної Сторони позбавленням волі не менше одного року або більш суворим покаранням. Якщо особа визнається винною і вирок про ув`язнення або постанова про утримання під вартою проголошується на території запитуючої Сторони, термін призначеного покарання має складати не менше чотирьох місяців.

В той же час, згідно ч. 2 ст. 2 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, якщо запит про видачу правопорушника стосується декількох окремих правопорушень, кожне з яких за законами запитуючої Сторони і запитуваної Сторони карається позбавленням волі або згідно з постановою про утримання під вартою, але якщо деякі з них не задовольняють умови стосовно тривалості терміну покарання, яке може бути призначене, запитувана Сторона має також право здійснювати видачу за останні правопорушення.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України, екстрадиційний арешт це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).

Частиною 1 статті 584 КПК України, передбачається, що після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Відповідно до ч.ч. 10-12 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення. За скаргою особи, до якої застосовано екстрадиційний арешт, або її захисника чи законного представника слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, не частіше одного разу на місяць перевіряє наявність підстав для звільнення особи з-під варти.

Запит компетентних органів Швейцарської Конфедерації та інші документи про видачу (екстрадицію) громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виконання Рішення Верховного суду кантону Берн Швейцарської Конфедерації від 22.09.2020, яким останнього засуджено до 36 місяців позбавлення волі, та Рішення Верховного суду кантону Берн Швейцарської Конфедерації від 17.03.2022, яким його засуджено до 80 днів позбавлення волі, оформлені належним чином, відповідно до Європейської конвенції про видачу правопорушників, якою врегульовані відносини між Україною та Швейцарською Конфедерацією у питаннях екстрадиції.

З матеріалів клопотання встановлено, що 20.03.2025 в порядку ст. ст. 208, 582, 615 КПК України співробітниками УКР ГУ Національної поліції в Черкаській області в м. Золотоноша Черкаської області затримано громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентними органами Швейцарської Конфедерації, з метою виконання Рішення Верховного суду кантону Берн Швейцарської Конфедерації від 22.09.2020, яким останнього засуджено до 36 місяців позбавлення волі, та Рішення Верховного суду кантону Берн Швейцарської Конфедерації від 17.03.2022, яким його засуджено до 80 днів позбавлення волі.

Відповідно до бази даних ASF Генерального секретаріату Інтерполу, щодо громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , опубліковано «червоне оповіщення» (арешт з метою екстрадиції).

Таким чином, затримання зазначеної особи проведено у зв`язку з його розшуком компетентними органами іноземних держав за кримінальні правопорушення, у зв`язку з якими може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності чи виконання вироку суду.

Про затримання громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , проінформовано посольство Швейцарської Конфедерації в Україні, Міністерство закордонних справ України, Міністерство юстиції України, та каналами МОКП-Інтерпол повідомлено ініціатора розшуку.

Під час затримання, ОСОБА_10 роз`яснено застосування видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, згоду на яку останній не надав.

Золотоніською окружною прокуратурою 21.03.2025 до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області направлено клопотання про застосування тимчасового арешту строком на 40 діб до затриманої особи.

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21.03.2025 (справа №695/1224/25) до громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту про його видачу (екстрадицію), з утриманням останнього в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор».

Відповідно до запиту Швейцарської Конфедерації та доданих документів інкриміновані ОСОБА_10 злочини за законодавством України кваліфікуються за ч.1 ст. 383, ч. 2 ст. 342, ч.1 ст. 345 КК України є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у виді позбавлення волі більше одного року, останнього засуджено до покарання у виді позбавлення волі і невідбутий строк становить не менше чотирьох місяців.

Ордер на арешт зазначеної особи не видавався, оскільки у відповідності до законодавства Швейцарської Конфедерації та міжнародного законодавства, вирок має силу ордера на арешт.

Строк давності виконання обвинувальних вироків швейцарської сторони, відповідно до ст. 80 КК України та законодавства Швейцарської Конфедерації, не закінчилися.

Кримінальні правопорушення, за які розшукується особа, не належать до військових та не мають політичного характеру.

На території України громадянин Швейцарської Конфедерації ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , до кримінальної відповідальності не притягується.

Відповідно до документів швейцарської сторони, ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Швейцарської Конфедерації (паспорт громадянина Швейцарської Конфедерації у формі ID-картки НОМЕР_1 , виданий 23.09.2022 зі строком дії до 22.09.2032), що також підтверджується і його поясненнями.

Відомостей про оформлення ОСОБА_11 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , набуття громадянства України, надання дозволу на імміграцію, отримання статусу біженця, статусу особи, яка потребує додаткового захисту в Україні, зокрема політичного притулку, в судовому засіданні не надано.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про те, що громадянин Швейцарської Конфедерації ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) ухиляється від правосуддя в іноземній державі, зокрема від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на виконання вироків Швейцарської Конфедерації, що свідчить про значний ступінь ризику втечі такої особи.

Враховуючи обставини інкримінованих громадянину Швейцарської Конфедерації ОСОБА_10 ( ОСОБА_7 ) кримінальних правопорушень, перебування останнього в міжнародному розшуку в іноземній країні з метою виконання Рішення Верховного суду кантону Берн Швейцарської Конфедерації від 22.09.2020, яким останнього засуджено до 36 місяців позбавлення волі, та Рішення Верховного суду кантону Берн Швейцарської Конфедерації від 17.03.2022, яким його засуджено до 80 днів позбавлення волі, відсутність офіційного працевлаштування на території України, слідчий суддя вважає наявним ризик того, що ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) може переховуватись від компетентних органів України з метою уникнення видачі до Швейцарської Конфедерації для відбування покарання у виді позбавлення волі на виконання вищезазначених вироків Швейцарської Конфедерації.

Крім того, про існування зазначеного ризику свідчить те, що ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) в 2024 році у зв`язку з перебуванням в міжнародному розшуку вже затримувався на 40 днів в м. Чернівці, однак, після звільнення з-під варти, змінив своє місце проживання та знову розшукувався правоохоронними органами на території України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Так, домашній арешт та застава, як альтернативний запобіжний захід, про який клопотала сторона захисту, на думку слідчого судді на даний час не надасть достатніх гарантій запобігання ризику втечі затриманого.

Слідчий суддя також бере до уваги й інформацію щодо особи затриманого, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ) одружений, проживає з дружиною на території України, яка на даний час вагітна, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, вказані захисником характеризуючі дані, не можуть бути вирішальними та такими, що могли б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

Європейський суд з прав людини у рішенні, у справі «Квін проти Франції», зазначив, «що тримання під вартою з метою здійснення екстрадиції, у принципі, виправдане з точки зору підпункту f) пункту 1 статі 5 Конвенції».

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України не встановлено.

Будь-яких даних та обставин, які можуть бути підставою для звільнення затриманої особи з-під варти, стороною захисту не зазначено, доказів на підтвердження таких обставин до суду не надано.

При цьому слідчий суддя наголошує, що відповідно до ч. 8 ст. 584 КПК України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит на видачу.

З цих підстав, слідчий суддя не приймає заперечення затриманого ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), викладені в судовому засіданні щодо незаконності та необ`єктивності судових рішень Швейцарської Конфедерації відносно нього.

У відповідності до положень п. 6 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною радою України.

При вирішені питання про можливість застосування запобіжного заходу, пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя враховує те, що згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у міжнародному розшуку у зв`язку з ухиленням від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного рішеннями Верховного суду кантону м. Берн Швейцарської Конфедерації, а також ті обставини, що згадана вище особа переховується від компетентних органів Швейцарської Конфедерації, його вік та стан здоров`я, який не перешкоджає екстрадиції, відсутністю обставин, які гарантують запобігання втечі особи, існує реальний ризик того, що перебуваючи на волі особа намагатиметься уникнути видачі до Швейцарської Конфедерації для відбування покарання у виді позбавлення волі на виконання вироків, що в свою чергу перешкодить виконанню Україною запиту про його екстрадицію (ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Враховуючи вищевикладені обставини слідчий суддя вважає, що інший запобіжний захід, більш м`який ніж екстрадиційний арешт, не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки до закінчення екстрадиційної перевірки.

Згідно ч. 6 ст. 584 КПК України строки тримання під вартою та порядок їх продовження визначається цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

За таких обставин, враховуючи приписи ч. 6 ст. 584 та ч. 1 ст. 197 КПК України, слідчий суддя, приходить до висновку про часткове задоволення клопотання прокурора та застосування відносно громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до вирішення питання про його видачу та фактичної передачі компетентним органам Швейцарської Конфедерації, строком на 60 днів, тобто до 06 червня 2025 року включно.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, ст.ст. 15, 19 ЗУ «Про міжнародні договори України», ст. ст. 183, 197, 372, 376, 393-395, 584 КПК України слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) стосовно затриманого громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентними органами Швейцарської Конфедерації задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вирішення питання про його видачу та фактичної передачі компетентним органам Швейцарської Конфедерації, на строк до 06 червня 2025 року включно, але не більше строку встановленого ч. 10 ст. 584 КПК України.

Упродовж екстрадиційного арешту утримувати ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в державних установах Міністерства юстиції України з питань виконання кримінальних покарань, в тому числі в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити учасникам судового процесу та направити в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, яка знаходиться під вартою протягом п`яти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1