ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №521/1866/25 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одеса, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимість якого погашена відповідно до ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою та мотивом носіння та користування вилученим з обігу майном без законних підстав та без отримання дозволу, передбаченого п.п. 2, 4, 9, 10 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, та главами 2, 12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 №622 придбав та незаконно почав носити з собою без передбаченого законом дозволу холодну зброю телескопічний кийок, виготовлений промисловим способом, який належить до категорії холодної зброї, є контактною холодною зброєю ударно-дробильної дії.

У подальшому, 17.01.2024, приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з метою та мотивом носіння, користування вилученим з обігу майном без законних підстав та відповідного дозволу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи при собі в кишені куртки телескопічний кийок, рухався на пасажирському сидінні автомобіля марки «Шевроле Лачеті», д.н. НОМЕР_1 , по вулиці Академіка Філатова в місті Одесі, та неподалік будівлі № 41/1 вказаний автомобіль був зупинений працівниками Управління патрульної поліції в Одеській області. В подальшому, відповідно до ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» в ході поверхневої перевірки ОСОБА_4 працівниками УПП в Одеській області ДПП НПУ виявлено предмет, схожий на телескопічний кийок.

Надалі, на місце події викликано слідчо-оперативну групу відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, після чого слідчим 17 січня 2025 року в період часу з 10 годин 53 хвилини до 10 годин 59 хвилин проведено огляд місця події в ході якого виявлено та вилучено телескопічний кийок, який ОСОБА_4 незаконно носив при собі в кишені куртки без передбаченого законом дозволу, та, який належить до категорії холодної зброї, є контактною холодною зброєю ударно-дробильної дії.

30 січня 2025 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 у порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, а саме: покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 , повідомив, що йому цілком зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, ОСОБА_4 , винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, визнав повністю та беззаперечно, пояснив, що визнає всі обставини, вказані в обвинувальному акті. У вчиненому розкаюється. Повідомив про добровільність своєї позиції. Просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання.

Захисник підтвердила згоду ОСОБА_4 щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, знайшли своє підтвердження під час судового засідання.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує, як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, а саме: носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України згідно зі ст. 12 КК України віднесено законом до нетяжких кримінальних правопорушень.

Суд переконаний, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, особи обвинуваченого, який на підставі ст. 89 КК України не судимий, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, а також із врахуванням беззаперечного визнання особою вини в інкримінованому йому діяння, відсутності тяжких наслідків.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, враховуючи умови угоди про визнання винуватості, а також наявність пом`якшуючих вину обставин та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим вважає доцільним призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно було підшукано, виготовлено, пристосовано або використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки, телескопічний кийок, який належить до категорії холодної зброї, використовувався ОСОБА_4 під час кримінального правопорушення та визнаний знаряддям злочину, він підлягає спеціальній конфіскації.

Згідно зі ст. 124 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні у розмірі 1591 гривень 80 копійок за проведення експертних досліджень підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 12, 96-2 КК України, ст.ст. 100, 124, 314, 373-374, 468, 469, 472-476 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.01.2025 між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000172 від 17.01.2025.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речовий доказ по справі, а саме: телескопічний кийок, який належить до категорії холодної зброї є контактною холодною зброєю ударно спускової дії, виготовлений промисловим способом, - конфіскувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у сумі 1591 гривня 80 копійок.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Малиновський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Головуючий суддя: ОСОБА_6