Провадження № 1-кс/359/644/2025
Справа № 359/3121/25
У Х В А Л А

Іменем України

20 березня 2025 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000440, внесеному 06 березня 2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

19.03.2025 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області засобами поштового зв`язку надійшло вищезазначене клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових за №0000440, внесеному 06 березня 2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Клопотання обґрунтоване наступним.

05 березня 2025 року, о 17 год. 31 хв. до чергової частини відділення поліції №2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області зі служби «102» надійшло телефонне повідомлення з приводу виникнення дорожньо-транспортної пригоди з потерпілими.

Вказане повідомлення зареєстроване в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Відділення поліції №2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області за №2140 від 05.03.2025.

Виїздом на місце події було встановлено, що 05 березня 2025 року, близько 17 год. 30 хв., водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «ЗАЗ VIDA» номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись проїжджою частиною, за адресою: Київська область, Бориспільський район, Яготинська об`єднана територіальна громада, поблизу села Богданівка (118 км. + 142 м. автодороги зі сполученням «Київ-Харків-Довжанський», в правій смузі руху, в напрямку м. Київ), здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який зі слів водія, цілеспрямовано кинувся на транспортний засіб, перетинаючи проїжджу частину з ліва на право (контакт відбувся водійськими дверцятами та лівим боковим дзеркалом).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження та госпіталізований до лікувального закладу.

05 березня 2025 року, у період часу 19 год. 03 хв. по 19 год. 31 хв., керуючись ст.ст. 100, 104-106, 223, 234, 237 КПК України проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, що за адресою: Київська область, Бориспільський район, Яготинська об`єднана територіальна громада, поблизу села Богданівка (118 км. + 142 м. автодороги зі сполученням «Київ-Харків-Довжанський», в напрямку м. Київ).

В ході огляду зафіксовано обстановку на місці дорожньо-транспортної пригоди, виявлено та вилучено об`єкти, які є предметом кримінального правопорушення та потребують подальшого дослідження, а саме: автомобіль марки «ЗАЗ VIDA» державний номерний знак НОМЕР_1 .

По завершенню огляду вищевказаний транспортний засіб тимчасово вилучено та направлено на спеціалізований майданчик утримання транспортних засобів, що за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Семенівка, вулиця Піщана, 15, у зв`язку із збереженням слідів вчинення злочину та необхідності подальшого проведення експертного дослідження технічного стану транспортних засобів.

06 березня 2025 року, вказані відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000440, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Яготинським відділом Бориспільської окружної прокуратури Київської області.

06 березня 2025 року, вищевказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, про що винесена слідчим відповідна постанова.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 16.11.2017, встановлено що автомобіль марки «ЗАЗ VIDA» державний номерний знак НОМЕР_1 , на праві власності належить ТОВ «АТП-2004», юридична адреса реєстрації власника: Кіровоградська область, місто Кропивницький, вулиця Мурманська, 37б.

Проте фактично вищевказаний транспортний засіб перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_3 .

Також зазначено, що в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд інженерно-транспортних експертиз за участю вилучених речових доказів та транспортного засобу, зокрема за експертною спеціалізацією «Дослідження технічного стану ТЗ», «Транспортно-трасологічне дослідження», «Дослідження обставин та механізму ДТП», на ньому збереглися інші сліди вчинення кримінального правопорушення, які в подальшому можуть бути використані як доказ під час судового розгляду,у зв`язку з чим виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Також зазначено, що накладення арешту на транспортний засіб слугуватиме заходом забезпечення відшкодування завданої шкоди, при розгляді цивільного позову в разі подання такого потерпілими чи іншими учасниками дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На розгляд клопотання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, його неявка не перешкоджає розгляду.

Від представника ТОВ «АТП-2004» надійшло заперечення на клопотання про арешт майна, за змістом якого зазначили, що товариство є власником автомобіля марки ЗАЗ VIDA д.н.з НОМЕР_1 , та не може забезпечити участь свого представника у судовому засіданні, посилаючись на те, що суд не забезпечив належне повідомлення власника майна. Також зазначають, що товариству не відомо, чим слідчий обґрунтовує необхідність накладення арешту, вказують, що 134.03.2025 о 17.30. було проведено слідчий експеримент та згодом відповідні експертизи. Також звертають увагу, що подача клопотання з пропуском встановленого строку має наслідки передбачені ч.5 ст.171 КПК України.

Дослідивши клопотання, подані заяв та долучені матеріали, слідчий суддя дійшла висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається: з метою забезпечення збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди..

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу

Відповідно до вимог ч.6 ст.170 ЦПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

За змістом ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 цієї статті при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу). 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Зі змісту клопотання та долучених матеріалів встановлено, що у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме: за змістом поданого клопотання внаслідок ДТП транспортний засіб, який був учасником вказаної дорожньо-транспортної пригоди містить інформацію, що може бути доказом у кримінальному провадженні, крім того, потребує безпосереднього експертного дослідження.

І хоча, даних щодо подання цивільного позову у кримінальному провадженні, а також його обґрунтованого розміру матеріали клопотання не містять, водночас необхідність збереження речового доказу від будь-якої зміни, перетворення (відновлення), можливої втрати, є достатньою підставою для застосування такого виду забезпечення, про яке просить слідчий.

Слідчий суддя звертає увагу, що будь-яких належних доказів, які б підтверджували ту обставину, що необхідність у застосуванні арешту з моменту подачі клопотання до його розгляду слідчим суддею відпала, про що зазначає представник власника транспортного засобу, матеріали поданого до суду заперечення не містять.

При цьому слід враховути, що в даному випадку такий ступінь процесуального примусу є виправданим та відповідає завданням кримінального провадження. Строк звернення з клопотанням слідчим не порушений, клопотання здано на пошту 06.03.2025.

Також слідчий суддя звертає увагу, що про розгляд поданого клопотання було завчасно (19.03.2025 о 15.13 год.) повідомлено володільця транспортного засобу водія ОСОБА_4 , у якого автомобіль було вилучено, оскільки інформація щодо контактних даних власника майна в матеріалах клопотання була відсутня.

Отримавши заперечення від представника ТОВ «АТП-2004» ОСОБА_6 , подані в системі «Електронний суд» 19.03.2025 та адресовані слідчому судді ОСОБА_1 , що свідчить про обізнаність власника майна про призначений на 10.50 год. 20.03.2025 розгляд клопотання, представник власника був негайно поінформований судовою повісткою , яку представник ОСОБА_6 отримала 20.03.2025 о 09.07 год., та, будучи зареєстрованою в системі «Електронний суд» своїм право на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в системі ВКЗ не скористалась, відповідного клопотання слідчому судді не подала.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 98, 100, 132, 170-174, 284, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони користування, розпоряджання та відчуження, на майно що вилучено 05 березня 2025 року, в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, за адресою: Київська область, Бориспільський район, Яготинська об`єднана територіальна громада, поблизу села Богданівка (118 км. + 142 м. автодороги зі сполученням «Київ-Харків-Довжанський», в напрямку м. Київ), а саме:

-автомобіль марки "ЗАЗ VIDA" державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно і свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ТОВ «АТП-2004».

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційну скаргу протягом п`яти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_7