печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

УСТАНОВИВ:

1.Короткий виклад доводів скарги

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, звернувся до слідчого судді Печерського районного суду у м. Києві зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000072 від 21.05.2024 року, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, а саме: мобільного телефону моделі OPPO Reno2 CPH1907, ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 , чорного кольору, S/N: НОМЕР_3 в темно-зеленому чохлі, який був вилучений під час проведення обшуку, а саме: 24.12.2024, у будівлі кафе «Барсук», за адресою: м. Київ, вул. Іллєнка, буд 6

В обґрунтування скарги вказано, що на майно, вилучене під час обшуку, арешт не накладався, воно є тимчасово вилученим, а тому має бути повернуто власнику.

2. Позиція сторін кримінального провадження

Адвокат ОСОБА_3 подав заяву про розгляд скарги без його участі.

Слідчий слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві у судове засідання не прибув, про розгляд скарги повідомлявся належно, заяв, заперечень, клопотань до суду не надходило.

Частиною 3 ст. 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Згідно з нормами ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

3. Обставини, встановлені слідчим суддею

Слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000072 від 21.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.02.2025 у справі № 757/94/25-к відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про арешт майна, вилученого в ході обшуку 24.12.2024, у будівлі кафе «Барсук», за адресою: м. Київ, вул. Іллєнка, буд 6, а саме мобільного телефону моделі OPPO Reno2 CPH1907, ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 , чорного кольору, S/N: НОМЕР_3 в темно-зеленому чохлі, тобто в порушення строків, передбачених ч. 5 ст. 171КПК України.

4. Норми права, якими керується слідчий суддя при розгляді скарги

Згідно з ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Така позиція узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Стаття 167 КПК України встановлює, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст. 169 КПК України вилучене майно є тимчасово вилученим та має бути повернуте особі, у якої вони вилучені у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 КПК України, а саме: за клопотанням слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано протягом 48 годин після вилучення майна, в іншому випадку вилучене майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучено.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

При здійсненні кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені ст.7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.

Згідно із ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Жоден не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права.

Із змісту положень ст. 236 КПК України вбачається, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

5. Мотиви слідчого судді

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

ОСОБА_4 є власником мобільного телефону моделі OPPO Reno2 CPH1907, ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 , чорного кольору, S/N: НОМЕР_3 в темно-зеленому чохлі.

Слідчий суддя при вирішенні даної скарги враховує приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Під час розгляду скарги встановлено, що у зв`язку із здійсненням досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, 24.12.2024 слідчими групи слідчих проведено невідкладний обшук у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України. Під час обшуку у ОСОБА_4 було вилучено, серед інших речей, мобільний телефон моделі OPPO Reno2 CPH1907, ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 , чорного кольору, S/N: НОМЕР_3 в темно-зеленому чохлі.

У задоволенні клопотання про накладення арешту на майно було відмовлено.

Органом досудового розслідування вимоги, передбачені ч. 1 ст. 100 КПК України, виконані не були, тобто речовий доказ не був повернутий його володільцю.

На підставі викладеного слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість поданої скарги на бездіяльність, яка полягає у неповерненні вилученого майна, оскільки вбачається порушення права власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а відтак скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 100, 169-170, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу - задовольнити.

Зобов`язати слідчих слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, уповноважених на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000072 від 21.05.2024, негайно повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 , майно, яке було вилучене 24.12.2024 під час обшуку у будівлі кафе «Барсук», за адресою: м. Київ, вул. Іллєнка, буд. 6, а саме: мобільний телефону моделі OPPO Reno2 CPH1907, ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 , чорного кольору, S/N: НОМЕР_3 в темно-зеленому чохлі.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6