Номер провадження № 1-кс/756/2483/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва клопотання слідчого Оболонського УП ГУНП в м.Києві, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 08.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000780, про зміну запобіжного заходу, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, громадянки України, не заміжньої, маючою на утриманні неповнолітню дитину, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із вищою освітою, працюючою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 (в редакції до 11.08.2023), ч.3 ст.190 КК України,

УСТАНОВИВ:

04.11.2024 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_7 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 08.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000780, про зміну запобіжного заходу вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 (в редакції до 11.08.2023), ч.3 ст.190 КК України. Дане клопотання погоджено прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 ..

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи між собою за попередньою змовою групою осіб, згідно раніше розробленого та обумовленого злочинного плану та чіткого розподілення ролей між собою, керуючись єдиним для всіх учасників умислом спрямованим на незаконне заволодіння майном потерпілої ОСОБА_10 , шляхом обману, заволоділи грошовими коштами на загальну суму 858987 грн. 65 коп., що являє собою особливо великі розміри, чим завдали останній матеріального збитку.

Так, потерпіла ОСОБА_10 будучи спадкоємцем за законом майна померлого ОСОБА_11 09.10.2021 року, звернулась до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу, ОСОБА_5 , з заявою про відкриття спадщини ОСОБА_11 . В свою чергу, ОСОБА_5 діючи згідно наданих повноважень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, з метою встановлення наявності грошових вкладів та заповідальних розпоряджень на них, дату їх складання, дату відкриття рахунків, суми грошових вкладів, звернулась з офіційним письмовим запитом до відповідних банківських установ. В подальшому, в невстановлену досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_5 отримала від посадових осіб АТ «Універсал Банк» офіційну письмову відповідь на власний запит щодо наявності на розрахунковому рахунку померлого ОСОБА_11 грошових вкладів на загальну суму 858987 грн. 65 коп. В той самий момент у ОСОБА_5 виник умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами, що відповідно спадщини по закону належать ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, під час нотаріального оформлення передбаченого законом права на спадщину громадянки ОСОБА_10 , повідомила останній завідомо неправдиву інформацію про наявність грошових вкладів ОСОБА_11 в АТ «Універсал Банк» лише на загальну суму 112 грн., при цьому з метою документального підтвердження даного факту та подальшого обману потерпілої надала останній завідомо підроблену відповідь на власний письмовий запит від уповноваженої особи АТ «Універсал Банк» №100 А-БТ від 11.01.2022 року, відповідно якої дійсно на розрахунковому рахунку померлого зберігалася виключно зазначена суму грошових вкладів.

Продовжуючи реалізацію свого умислу, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 , шляхом обману, ОСОБА_5 з метою об`єднання та координації зусиль інших осіб спрямованих на реалізацію свого злочинного плану, у невстановлений досудовим слідством час, місці та спосіб, залучила до його проведення ОСОБА_8 , якому заздалегідь повідомила інформацію щодо своїх злочинних намірів та плану заволодіння грошовими коштами потерпілої.

Згідно попереднього розробленого злочинного плану та розподілення ролей між собою, ОСОБА_5 , повідомила ОСОБА_8 про необхідність виготовлення завідомо підробленого свідоцтва про право на спадщину на завідомо підставну особу, якій необхідно звернутись до банківської установи АТ «Універсал Банк», з метою заволодіння грошовими вкладами, що перебувають на розрахунковому рахунку померлого ОСОБА_11 , та які відповідно спадщини по закону належать потерпілій ОСОБА_10 .

В свою чергу, ОСОБА_8 , діючи згідно відведеної йому злочинної ролі, мав залучити особу яка звернеться до банківської установи АТ «Універсал Банк» із заздалегідь підробленим свідоцтвом про спадщину на майно померлого ОСОБА_11 , для подальшого заволодіння грошовими коштами , що відповідно спадщини по закону належать потерпілій ОСОБА_10 .

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, ОСОБА_8 діючи згідно відведеної йому злочинної ролі, залучив до реалізації злочинного плану спільно з ОСОБА_5 , громадянина ОСОБА_9 , в ході чого повідомив останньому його злочинну роль у заволодінні грошовими коштами потерпілої, що полягала у внесенні його особистих даних до завідомо підробленого свідоцтва про права на спадщину для подальшого звернення до АТ «Універсал Банк» з метою отримання грошових коштів, що перебувають на розрахунковому рахунку померлого ОСОБА_11 на його особистий банківський рахунок. В свою чергу ОСОБА_9 погодився сприяти ОСОБА_8 та ОСОБА_5 у реалізації даного злочинного плану за заздалегідь обумовлену та визначену грошову винагороду.

Так, 27.04.2022 року ОСОБА_9 на власний мобільний номер телефону, а саме через мессенджер «Вайбер» отримав від ОСОБА_8 копію завідомо підробленого свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відповідного якого ОСОБА_9 являється спадкоємцем майна померлого ОСОБА_11 , яке ОСОБА_9 діючи згідно відведеної йому злочинної ролі та попередньої домовленості з ОСОБА_8 , мав використати в банківській установі АТ «Універсал Банк» для незаконного отримання грошових коштів належних потерпілій ОСОБА_10 .

В свою чергу, ОСОБА_9 28.04.2022 року діючи згідно відведеної йому злочинної ролі по заволодінні грошовими коштами потерпілої ОСОБА_10 звернувся до чат-боту АТ «Універсал Банк» щодо отримання спадщини померлого ОСОБА_11 , при цьому надавши в електронному вигляді завідомо підроблене свідоцтво про право на спадщину за заповітом на власне ім`я, яке було прийнято в роботу банківською установою АТ «Універсал Банк».

В подальшому, ОСОБА_9 29.04.2022 року о 12 годині 28 хвилин отримав на власний банківський рахунок № НОМЕР_1 від АТ «Універсал Банк» грошові кошти в сумі 858987 грн. 65 коп. з приміткою «Згідно свідоцтва про право на спадщину №102/2021 ОСОБА_9 ІПН НОМЕР_2 », якими ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 858987 грн. 65 коп.

Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції до 11.08.2023) Кримінального кодексу України

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , діючи між собою за попередньою змовою групою осіб, згідно раніше розробленого та обумовленого злочинного плану та чіткого розподілення ролей між собою, керуючись єдиним для всіх учасників умислом спрямованим на незаконне заволодіння майном потерпілої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом обману, в умовах воєнного стану, повторно заволоділи грошовими коштами на загальну суму 183170 грн. 75 коп., чим завдали останній значної шкоди.

Так, в невстановлену досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_5 стало відомо щодо наявності на розрахунковому рахунку померлого ОСОБА_14 грошових вкладів на загальну суму 183170 грн. 75 коп. В той самий момент у ОСОБА_5 виник умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами, що відповідно спадщини по закону належать ОСОБА_13 .

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 , з метою об`єднання та координації зусиль інших осіб спрямованих на реалізацію свого злочинного плану, у невстановлений досудовим слідством час, місці та спосіб, залучила до його проведення ОСОБА_8 , якому заздалегідь повідомила інформацію щодо своїх злочинних намірів та плану заволодіння грошовими коштами потерпілої.

Згідно попереднього розробленого злочинного плану та розподілення ролей між собою, ОСОБА_5 , повідомила ОСОБА_8 про необхідність виготовлення завідомо підробленого свідоцтва про право на спадщину на завідомо підставну особу, якій необхідно звернутись до банківської установи АТ КБ «Приват Банк», з метою заволодіння грошовими вкладами, що перебувають на розрахунковому рахунку померлого ОСОБА_14 , та які відповідно спадщини по закону належать потерпілій ОСОБА_13 .

В свою чергу, ОСОБА_8 , діючи згідно відведеної йому злочинної ролі, мав залучити особу, яка звернеться до банківської установи АТ КБ «Приват Банк» з заздалегідь підробленим свідоцтвом про спадщину на майно померлого ОСОБА_14 , для подальшого заволодіння грошовими коштами, що відповідно спадщини по закону належать потерпілій ОСОБА_13 .

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, ОСОБА_8 діючи згідно відведеної йому злочинної ролі, залучив до реалізації злочинного плану спільно з ОСОБА_5 , громадянку ОСОБА_12 , в ході чого повідомив останній її злочинну роль у заволодінні грошовими коштами потерпілої, що полягала у внесенні її особистих даних до завідомо підробленого свідоцтва про права на спадщину для подальшого звернення до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання грошових коштів, що перебувають на розрахунковому рахунку померлого ОСОБА_14 на його особистий банківський рахунок. В свою чергу ОСОБА_12 погодилась сприяти ОСОБА_8 та ОСОБА_5 у реалізації даного злочинного плану за заздалегідь обумовлену та визначену грошову винагороду.

Так, ОСОБА_12 та ОСОБА_8 08.12.2023 року прибули до відділення банку АТ КБ "ПриватБанк", що за адресою: м.Київ, вул. Софіївська, 14 де діючи умисно, з корисливих мотивів ОСОБА_12 надала працівниці банку підроблену документацію щодо отримання спадщини ОСОБА_14 .

Після чого, 08.12.2023 об 16:05 год. спеціалістом з обслуговування індивідуальних «VIP-клієнтів» відділення АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_15 , проведено реєстрацію свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.10.2023 на бланку серії HCP № 058149 посвідчене державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_16 , що на підставі заповіту посвідченого ОСОБА_17 державним нотаріусом П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори 06.06.2020 за реєстром №6-1346, за якими спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_14 , безпідставно являється ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , оскільки згідно з відповідями наданими вище вказаними нотаріусами свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_14 та заповіт ОСОБА_14 ними посвідчені не були. Таким чином законних підстав для отримання спадщини у ОСОБА_12 не було.

10.12.2023 року на банківський рахунок належний ОСОБА_12 надійшли грошові кошти (спадщина) у розмірі 183170 гривень 76 копійок. В подальшому 11.12.2023 ОСОБА_12 частину грошових коштів в сумі 57000 грн. перерахувала на банківський рахунок ГО «ЯРОСЛАВИЧІ», (номер якого попередньо надав ОСОБА_8 ), а 14.12.2023 зняла іншу частину грошових коштів в сумі 100000 грн. у касі відділення АТ КБ «ПриватБанк», що за адресою: м.Київ, просп. Степана Бандери, 21. В цей же день, а саме 14.12.2023 передала грошові кошти в готівковій формі в сумі 100000 грн ОСОБА_8 на території Оболонського району міста Києві біля станції метро «Почайна».

В подальшому, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_18 вище вказаними грошовими коштами розпорядились на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_13 значного збитку на загальну суму 183170 грн. 7 коп

Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілій, передбаченого ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України

Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу в вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 є те, що 25.10.2024 відносно ОСОБА_5 слідчим суддею Оболонського районного суду м.Києва було застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908400 грн. Крім того, під час судового засідання ОСОБА_5 в залі суду було роз`яснено, що вона не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язана внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу.

Станом на 01.11.2024 підозрюваною ОСОБА_5 не було внесено грошових коштів (застави) в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908400 грн. та не забезпечено їх внесення заставодавцем, що свідчить про неможливість застосування кримінально-процесуальної відповідальності в вигляді можливості звернення застави в дохід держави при порушенні покладених на підозрювану ОСОБА_5 обов`язків пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У зв`язку з чим у клопотанні слідчий просить змінити запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 в межах строків досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та доводи, що його обґрунтовують, при цьому не заперечував щодо відомостей, які наведені захисником та підозрюваною, які характеризують особистість підозрювану.

Крім того, на виконання вимог ст. 194 КПК України, в обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваному ОСОБА_5 прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, на думку прокурора, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 , усвідомлюючи міру покарання за вчинені нею кримінальні правопорушення за ч. 4 ст. 190 (в редакції до 11.08.2023), ч.3 ст.190 КК України - до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна та усвідомлюючи міру покарання, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєні нею діяння..

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що ОСОБА_5 відомі дані цих осіб (останній та її захиснику вручались копії матеріалів провадження, у тому числі і протоколи допитів потерпілих та свідків у провадженні, у яких зазначені всі дійсні анкетні дані останніх та дійсні місця проживання, тому вона достовірно усвідомлює, що даним свідкам та потерпілим відомі фактичні обставини вчинених нею кримінальних правопорушень та їхні покази є одним з основних джерел доказування. Тому існує ризик того, що підозрювана шляхом погрози, підмовляння, підкупу може схиляти їх до дачі неправдивих показань, взагалі відмовити від участі у кримінальному провадженні, що вкрай негативно вплине на хід судового процесу в подальшому, та, як, наслідок, не притягнення винної особи до кримінальної відповідальності...

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що ОСОБА_5 вчинила вказані кримінальні правопорушення в умовах воєнного стану, що підсилює суспільну небезпеку підозрюваної, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 схильна до вчинення кримінальних правопорушень незважаючи на воєнний стан, який діє на території України.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити в задоволені клопотання слідчого оскільки ризики прокурором не доведені, непомірна сума застави визначена слідчим суддею, наразі підозрювана працює, підтверджує всі події та готова відшкодувати потерпілим завданні збитки.

Підозрювана ОСОБА_5 не заперечувала обставин викладених в клопотанні слідчого, повідомила, що визнає себе винною, просила суд не застосовувати відносно неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки влаштувалась на роботі, на утриманні має сина.

Вислухавши клопотання прокурора, думку захисника та підозрюваної, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Оболонського УП ГУНП в місті Києві перебуває кримінального провадження, внесеного 08.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000780, за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 (в редакції до 11.08.2023), ч.3 ст.190 КК України.

22.10.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 (в редакції до 11.08.2023), ч.3 ст.190 КК України, у зв`язку з наявністю достатніх доказів для повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_5 органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано такі докази:

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 28.02.2024;

- протокол допиту потерпілої ОСОБА_13 від 02.08.2024;

- протокол тимчасового доступу до речей та документів від 07.05.2024;

- протокол тимчасового доступу до речей та документів від 15.05.2024;

- протокол огляду документів від 17.05.2024;

- протокол огляду документів від 17.05.2024;

- протокол огляду предмету від 05.08.2024;

- протокол обшуків від 04.09.2024;

- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 04.09.2024;

- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_12 від 04.09.2024;

- протокол допиту свідка ОСОБА_19 від 04.09.2024;

- протокол огляду речей, документів та комп`ютерних даних;

- протокол огляду речей, документів та комп`ютерних даних від 02.10.2024;

- протокол огляду речей, документів та комп`ютерних даних від 10.10.2024;

- протокол прийняття заяви від 13.10.2024;

- протокол допиту потерпілої ОСОБА_10 від 14.10.2024;

- протокол обшуків від 16.10.2024;

- протокол огляду речей від 17.10.2024;

- протокол огляду речей від 16.10.2024;

- протокол огляду від 22.10.2024;

- протокол додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 23.10.2024;

- протокол тимчасового доступу від 24.10.2024;

- інші матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Суд ураховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд ураховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у п. 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_5 в інкримінованому злочині, тобто можливості того, що ОСОБА_5 могла вчинити злочини, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції до 11.08.2023) - у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах; передбачений ч. 3 ст. 190 КК України - у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілій.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як видно з пояснень прокурора в судовому засіданні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, а саме можливість ОСОБА_5 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, обставини, які суд уважає доведеними в якості обґрунтованості підозри, беручи до уваги пояснення підозрюваної, захисника, а також особистість ОСОБА_5 , суд погоджується з тим, що на даний час наявним є ризик того, що ОСОБА_5 може учинити інше кримінальне правопорушення, тобто існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Однак, суд не погоджується з існуванням ризиків передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з наступних підстав.

Так, в обґрунтування ризику можливості переховування від органу досудового розслідування, прокурор фактично посилається лише на тяжкість покарання. Між тим, указану обставину суд не може оцінювати в якості ризику, бо ця обставина повинна бути оцінена судом лише відповідно до ст. 178 КПК України, тобто як додаткові відомості, які посилюють існування певних ризиків.

Більше того, тяжкість покарання сама по собі не може бути ризиком, оскільки в розумінні рішень ЕСПЛ у справах «Becciev v. Moldova», «Свершов проти України», «Єлоєв проти України», «Тимошенко проти України», «Луценко проти України») неодноразово наголошувалось, що тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Крім того, суд вважає доречним взяти до уваги пункт 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Подвезько проти України» (Заява № 74297/11), де суд також встановлював, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Наведена позиція Європейського суду з прав людини свідчить про те, що взагалі будь-які ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. Отже, сама по собі тяжкість покарання ще не свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування ж ризику незаконного впливу на потерпілого, свідків наведено лише обізнаність підозрюваної про їх місце проживання, але доказів можливості шляхом погрози, підкупу схиляти їх до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування та прийняття законного рішення, суду не надано.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Так, у судовому засіданні було встановлено, що наразі існують вагомі докази про вчинення підозрюваною інкримінованого правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені, на думку суду, обставини свідчать у судовому засіданні прокурор довів обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбаченої п. 2 ч.1 ст.194 КПК України, тобто існування ризику. Але клопотання як і пояснення прокурора в судовому засіданні узагалі не містять мотивування того, що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених у судовому засіданні ризиків, тобто обов`язкового елементу для вирішенні питання застосування запобіжного заходу, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Установлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що відсутні підстави для застосування до підозрюваної ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу в виді тримання під вартою. Бо, на думку суду, для досягнення дієвості завдань кримінального провадження, а також відповідності особистості підозрюваного та іншим наведеним обставинам, такий запобіжний захід як домашній арешт строком буде достатнім. При цьому домашній арешт полягає в забороні ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , протягом часу з 22:00 год. по 06:00 год. кожного дня, протягом строку дії запобіжного заходу, крім випадків переміщення до сховища під час повітряної тривоги та звернення за медичною допомогою, із зобов`язанням з`являтися за першої вимогою до слідчого, прокурора чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження.

Також слід покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме - не відлучатися з м.Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження; - утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або роботи; - здати на зберігання, за наявності, до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На думку суду, саме наведений запобіжний захід усуне встановлені судом ризики, є достатнім та дієвим, так як наведені особистісні та характеризуючи відомості ОСОБА_5 значно знижують, у поєднанні з запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту і покладеними обов`язками, вірогідність вчинення ОСОБА_5 дій, передбачених пунктом 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобіжником яких є визначений судом запобіжний захід.

Ураховуючи наведене, клопотання слідчого, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 08.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000780, про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 слід задовольнити частково.

При цьому, судом також перевірено, що підозрюваному ОСОБА_5 було відповідно до вимог ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, що свідчить про відсутність порушень прав підозрюваної.

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-200, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 08.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000780, про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 (в редакції до 11.08.2023), ч.3 ст.190 КК України - задовольнити частково.

Змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , протягом часу з 22:00 год. по 06:00 год. наступного дня, крім випадків переміщення до сховища під час повітряної тривоги та звернення за медичною допомогою, із зобов`язанням з`являтися за першою вимогою до слідчого чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження.

Встановити строк дії запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту в 30 (тридцять) днів.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 строком на 30 (тридцять) днів наступні обов`язки:

- не відлучатися з м.Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;

- утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- здати на зберігання, за наявності, до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що у випадку необхідності залишити житло в інший час, вона має отримати відповідний дозвіл слідчого, прокурора або суду. В іншому випадку це буде вважатися порушенням умов дотримання запобіжного заходу та може бути підставою для ініціювання питання слідчим чи прокурором щодо його зміні на іншій, більш суворий.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, а останнім днем строку дії ухвали є 04.12.2024. Між тим, строк дії ухвали не може перевищувати меж строку досудового розслідування кримінального провадження, у випадку його не продовження, або не зверненням із обвинувальним актом до суду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали буде проголошено о 17:00 год. 08.11.2024 про що повідомлені учасники кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1