Єдиний унікальний номер: 343/677/25
Номер провадження: 1-кс/343/116/25
У Х В А Л А

про арешт майна

8 квітня 2025 м. Долина

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Долинського відділу Калуської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000100 від 06.04.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив накласти арешт на вилучені під час огляду місця події 05.04.2025 автомобіль марки Мерседес Бенц GLK 220 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька м. Дрогобич, Львівської області та перебуває у використанні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 та автомобіль марки Опель Комбо, реєстраційний номер НОМЕР_2 власником якого являється ОСОБА_7 , жителька АДРЕСА_2 та перебуває в користуванні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 , шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження.

Клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні слідчого відділення відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000100, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Досудовим розслідуванням установлено, що 05.04.2025, приблизно о 20:10 год., водій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 керуючи автомобілем марки Мерседес Бенц GLK 220 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись ділянкою дороги в с. Княжолука Долинської територіальної громади Калуського району, по вул. Промислова в районі розташування житлового будинку № 35, виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з автомобілем марки Опель Комбо, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в наслідок чого пасажири автомобіля Мерседес Бенц GLK 220 CDI ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримала тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку, рани лобної ділянки, перелому лобної кістки, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , отримала тілесні ушкодження у вигляді забійної рани нижньої губи. Водій автомобіля Опель Комбо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої рваної рани правої китиці, пошкодження сухожилків розгиначів 2,3 пальців, перелом 8 ребра. 05 квітня 2025 року в ході проведення огляду місця події, було виявлено та вилучено, автомобіль марки Мерседес Бенц GLK 220 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька м. Дрогобич, Львівської області та автомобіль марки Опель Комбо, реєстраційний номер НОМЕР_2 власником якого являється ОСОБА_7 , жителька АДРЕСА_2 . Вищевказані транспортні засоби в рамках кримінального провадження визнано речовими доказами постановою про визнання речових доказів, оскільки мають на собі механічні пошкодження, тобто зберегли сліди про обставини розвиту події. З метою повного та об`єктивного встановлення всіх фактичних обставин злочину, збереження речових доказів, а також проведення експертиз у ході розслідування виникла необхідність в накладені арешту на майно. Клопотання про арешт майна вноситься з метою забезпечення збереження речових доказів.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Як передбачено ч. 5 ст. 132 цього Кодексу, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 даного Кодексу передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно з ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Заступником начальника слідчого відділення ОСОБА_3 доведено, що зазначені в його клопотанні вищевказані речі та предмети, на які він просить накласти арешт, є речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000100 від 06.04.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про що свідчить винесена ним постанова про визнання речовими доказами. Майно, на яке слід накласти арешт, має значення для забезпечення доказів даного кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів та можливості проведення експертиз.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, власником майна не надано та слідчим суддею не встановлено, крім того, слід зазначити, що арешт майна носить тимчасовий характер.

Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 167 та ч. 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на вказане вище майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Окрім цього, заступником начальника слідчого відділення ОСОБА_3 доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення поданого клопотання, оскільки арешт майна в даному випадку є необхідним для встановлення обставин у кримінальному провадженні та збереження речових доказів, що достатньою мірою відповідає критеріям, зазначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 309,3 72 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на наступне майно: автомобіль марки Мерседес Бенц GLK 220 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька м. Дрогобич, Львівської області та перебуває у використанні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 та автомобіль марки Опель Комбо, реєстраційний номер НОМЕР_2 власником якого являється ОСОБА_7 , жителька АДРЕСА_2 та перебуває в користуванні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 , шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження.

Позбавити права на користування, розпорядження та відчуження арештованим майном осіб, які наділені правами на вищевказані дії.

Копію ухвали направити заступнику начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , на якого покласти контроль за виконанням даної ухвали та ОСОБА_5 , ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: