Справа № 442/1941/25
Провадження № 1-кс/442/355/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі у кримінальному проваджені № 0000331 від 10.03.2025 клопотання слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця міста Стебник Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який не має на утриманні дітей; раніше судимого 23.12.2024 Бориславським міським судом Львівської області за ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України з врахуванням ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді 1 року та 5 місяців пробаційного нагляду, відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України покарання за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 19.11.2024 виконувати самостійно,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України,

в с т а н о в и в :

У провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні за № 0000331 від 10.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_3 терміном на 60 діб з визначенням застави 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 10.03.2025 у ОСОБА_3 виник умисел пошкодити квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_7 , та перебуває у користуванні її неповнолітньої дочки ОСОБА_8 , шляхом її підпалу, для чого він заздалегідь підготував запалювальну суміш та запальничку. Вказує, що реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_3 10.03.2025 приблизно о 19 год. 50 хв., перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_3 , в той же час, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій та передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, на ґрунті особистих неприязних стосунків з співмешканцем потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом, переконавшись в тому, що за його діями не спостерігають інші особи, зайшов на подвір`я вказаного будинку через хвіртку, де використовуючи заздалегідь підготовлену пластикову каністру із горючою речовиною, облив стіну будинку АДРЕСА_3 та метало-пластикове вікно квартири АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_7 , та перебуває у користуванні її неповнолітньої дочки ОСОБА_8 , після чого підпалив її та покинув місце події, пішовши у невідомому напрямку. Виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_3 , оскільки загорання вищевказаного вікна та стіни будинку, яке виникло в результаті вчинених протиправних дій ОСОБА_3 , було загашено жителями сусідніх домоволодінь. Таким чином, вказує, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні закінченого замаху на умисне пошкодження чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України. Зазначає, що 10.03.2025 о 21 год. 50 хв. ОСОБА_3 був затриманий працівниками Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України. Наголошує, що обставинами, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є докази, зібрані у ході досудового розслідування, а саме: протокол огляду місця події від 10.03.2025, протокол огляду місця події від 10.03.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_9 , протокол допиту свідка ОСОБА_10 , протокол допиту свідка ОСОБА_11 , протокол допиту свідка ОСОБА_12 , протокол допиту свідка ОСОБА_13 , протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11.03.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_14 , протокол огляду предметів (відеозапису) від 11.03.2025, протокол огляду предметів (відеозапису) від 11.03.2025. Вказує, що за вчинення інкримінованого ОСОБА_3 злочинного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у виді реального позбавлення волі на строк від 3 до 10 років, він під страхом покарання зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України; підозрюваний ОСОБА_3 , усвідомлюючи міру покарання, передбачену ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення кримінальної відповідальності, шляхом їх переконання, залякування чи схиляння до зміни наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосереднього дослідження показань, речей і документів в суді (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку суду. Тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Окрім того, вказує, що підозрюваний ОСОБА_3 раніше судимий 23.12.2024 Бориславським міським судом Львівської області за ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України з врахуванням ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді 1 року та 5 місяців пробаційного нагляду, на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив, а будучи на волі, вчинив нове умисне кримінальне правопорушення. Тому є всі підстави вважати, що він, перебуваючи на волі, буде вчиняти інші кримінальні правопорушення, тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Наголошує, що метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_3 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, незаконно впливати на свідків, переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Зазначає, що вказані потреби досудового розслідування виправдовують застосування до ОСОБА_3 єдиного правильного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як ступінь втручання у права та свободи особи.

Прокурор ОСОБА_2 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням розміру застави у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Вважає наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України доведеними, і що застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім, щоб запобігти вказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_3 проти задоволення клопотання прокурора заперечив. Просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Захисник ОСОБА_4 проти клопотання прокурора заперечив, просив обрати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Вислухавши сторін кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000331 від 10.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.

З копії протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11.03.2025 вбачається, що ОСОБА_15 було затримано 10.11.2024 о 22 год. 20 хв. відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України без ухвали слідчого судді.

Частиною 1 статті 208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України; 4) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України.

Вивчивши долучені до клопотання матеріали, вислухавши пояснення сторін, слідчий суддя керуючись положенням ст. 208 КПК України прийшов до висновку, що затримання ОСОБА_3 10.03.2025 о 21 год. 50 хв. відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України без ухвали слідчого судді було законним.

11.03.2025 о 17:47 год. ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

При цьому з наданих слідчим та прокурором матеріалів слідчий суддя вбачає обґрунтованість підозри, ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.

Щодо наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків щодо підозрюваного слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що за оскільки вчинення інкримінованого ОСОБА_3 злочинного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у виді реального позбавлення волі на строк від 3 до 10 років, він під страхом покарання зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду; оскільки підозрюваний ОСОБА_3 , усвідомлюючи міру покарання, передбачену ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення кримінальної відповідальності, шляхом їх переконання, залякування чи схиляння до зміни наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосереднього дослідження показань, речей і документів в суді (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку суду; окрім того, підозрюваний ОСОБА_3 раніше судимий 23.12.2024 Бориславським міським судом Львівської області за ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України з врахуванням ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді 1 року та 5 місяців пробаційного нагляду, на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив, а будучи на волі, вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, тому є всі підстави вважати, що він, перебуваючи на волі, може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

З урахуванням вимог статей 177, 178, 183 КПК України, враховуючи обґрунтованість повідомленої підозри, тяжкість ймовірного покарання за інкриміноване діяння, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, що оцінені в сукупності з наданими даними про особу підозрюваного, вважаю, що належний контроль за поведінкою підозрюваного та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а відтак існують правові підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на виконання ч.ч. 2, 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає необхідним визначити розмір застави як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи конкретні обставини та тяжкість правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_3 , дані про особу і майновий стан підозрюваного, а також дані, що містяться в долучених до матеріалів клопотання протоколах за результатами проведення слідчих дій, які дають на даній стадії кримінального провадження наявність достатніх підстав для висновку про обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_3 , враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаю, що належний контроль за поведінкою підозрюваного та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. При цьому розмір застави має бути встановлений в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 60 560 грн, оскільки на переконання слідчого судді внесення застави в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Крім того, слідчий суддя, вважає необхідним у разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 184, 208, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту фактичного затримання (10.03.2025) та в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні до 08 травня 2025 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_3 заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

В іншій частині клопотання відмовити.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою внести заставу у визначеному розмірі на відповідний рахунок суду та надати документ, що це підтверджує, слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 , у разі звільнення його з-під варти внаслідок внесення застави наступні обов`язки:

не відлучатися з міста Борислава Львівської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки.

Визначити строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного, та строк дії ухвали слідчого судді до 08 травня 2025 року включно.

Попередити ОСОБА_3 чи іншу особу, яка виявить бажання стати заставодавцем про те, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала про застосування запобіжного заходу взяття під варту оголошена підозрюваному ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1