Справа № 645/7807/24
Провадження № 1-кс/645/219/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0001693 від 25.12.2024 року про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луганськ, громадянина України, не працюючого, з повною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , в якому просить продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що 25.12.2024 року до ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від ОСОБА_7 , про те, що його знайомий ОСОБА_5 в ході спільного вживання спиртних напоїв вбив свою співмешканку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 труп якої сховав в недобудованому гаражі, після огляду території був виявлений труп ОСОБА_9 загорнутий у ковдру з ознаками насильницької смерті.

За даним фактом СВ ВП № 2 ХРУП № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області, було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001693 від 25.12.2024 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що в період часу не раніше 22:00 години 23.12.2024 року та не пізніше 19:03 години 25.12.2024, більш точний час та дату в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю співмешканкою - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де вони вдвох розпивали спиртні напої. Під час спілкування та вживання спиртних напоїв, між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на вбивство ОСОБА_11 .

З метою реалізації злочинного умислу, направленого на заподіяння смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи, що від його дій можуть настати особливо тяжкі наслідки у вигляді позбавлення життя потерпілої, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, почав наносити удари кулаками рук у хаотичному порядку по всьому тілу ОСОБА_11 .

Продовжуючи реалізувати свій злочинний намір, ОСОБА_5 взяв мотузку та, обгорнувши мотузкою шию ОСОБА_9 , силою рук став затягувати мотузку на шиї ОСОБА_9 спостерігаючи, як остання позбувається ознак життя.

В результаті активних протиправних дій ОСОБА_5 , спрямованих на позбавлення життя ОСОБА_9 , остання померла.

ОСОБА_5 , не вживши жодних заходів щодо відновлення життєдіяльності організму ОСОБА_9 , підняв її тіло з підлоги та поклав на ліжко, не маючи наміру перевірити наявність життєвих показників ОСОБА_11 .

В подальшому, впевнившись в тому, що ОСОБА_9 померла, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення злочину, ОСОБА_5 замотав тіло померлої ОСОБА_9 у ковдру та відніс до недобудованого гаражу, розташованого поруч із будинком АДРЕСА_3 , де залишив в сидячому положенні на долівці приміщення.

Відповідно до довідки про причину смерті, видану відділенням №2 відділу СМЕ трупів, причиною смерті ОСОБА_9 , 19.02.1986, стала механічна асфіксія, удавлення з метою убивства чи нанесення ушкоджень.

ОСОБА_5 фактично затримано 25.12.2024 року о 20-00, протокол затримання в порядку ст.208 КПК України складено 26.12.2024 о 01-40 год.;

26.12.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.1 ст.115 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 15 років.

На думку органу досудового розслідування, підозра стосовно ОСОБА_5 обґрунтовується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

14.02.2025 року у вказаному кримінальному провадженні постановою керівника окружної прокуратури продовжені строки досудового слідства до трьох місяців, тобто до 26.03.2025 року.

Прокурор зазначає, що 27.12.2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду міста Харкова обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.02.2025 року без визначення розміру застави.

Враховуючи те, що 22.02.2025 року спливає строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду міста Харкова від 27.12.2024 року, досудове слідство продовжується, а заявлені під час обрання запобіжного заходу ризики не зменшилися, тобто є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, то виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у межах строку досудового слідства.

Обставинами, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є те, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні не проведено всіх необхідних слідчих (розшукових) дій, направлених для повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, а саме: не отримано висновок судово-медичної експертизи, після отримання якої необхідно буде провести ще ряд експертиз.

Висновки вказаних експертиз та отримані документи мають важливе значення для проведення досудового розслідування та без їх отримання досудове розслідування не буде проведено в повному обсязі.

Двомісячний строк досудового розслідування закінчується 26.02.2025 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не надалось можливим.

Обставинами, що перешкоджали здійснити ці процесуальні дії раніше, є велика кількість призначених експертиз, велика завантаженість експертів ХОБСМЕ, спеціальне поетапне дослідження об`єктів за допомогою реактивів, що потребують значного терміну дослідження для отримання результатів, складність кримінального провадження, великий об`єм роботи слідчого з іншими тяжкими кримінальними провадженнями.

Вказані дії не могли бути здійснені та завершені раніше з об`єктивних причин та їх виконання потребує додаткового часу терміном не менш ніж один місяць.

Обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки не виключається можливість переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання наявним у кримінальному провадженні ризикам шляхом застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж як винятковий запобіжний захід - тримання під вартою.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України та те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, то є достатні підстави не визначати розмір застави у кримінальному проваджені, так як злочин вчинений із застосуванням насильства.

Прокурор в судовому засіданні підтримала подане клопотання з підстав, зазначених у його змісті, просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання слідчого, при цьому зазначив, що вину не визнає.

Захисник ОСОБА_4 підтримав думку підозрюваного.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, що мають значення для вирішення питання про продовження строків тримання під вартою, слідчий суддя приходить до наступного.

З наданих матеріалів встановлено, що слідчим відділом ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесене до ЄРДР 25.12.2024 за № №0001693, в рамках якого подається дане клопотання.

25.12.2024 року о 20-00 год. ОСОБА_5 було фактично затримано.

26.12.2024 року о 01 год. 40 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

26.12.2024 року ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001693 від 25.12.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені особисто ОСОБА_5 , права підозрюваного оголошені та роз`яснені 26.12.2024 року.

Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_5 , який міститься в підозрі та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та не заперечувалось останнім в судовому засіданні.

З огляду на зазначене ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.12.2024 року підозрюваному ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 22.02.2025 року включно, без визначення розміру застави.

14.02.2025 року строк досудового розслідування продовжено керівником Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_12 до 3 (трьох) місяців, тобто до 26.03.2025 року.

Обставинами, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є те, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні не проведено всіх необхідних слідчих (розшукових) дій, направлених для повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, а саме: не отримано висновок судово-медичної експертизи, після отримання якої необхідно буде провести ще ряд експертиз. Висновки вказаних експертиз та отримані документи мають важливе значення для проведення досудового розслідування та без їх отримання досудове розслідування не буде проведено в повному обсязі. Обставинами, що перешкоджали здійснити ці процесуальні дії раніше, є велика кількість призначених експертиз, велика завантаженість експертів ХОБСМЕ, спеціальне поетапне дослідження об`єктів за допомогою реактивів, що потребують значного терміну дослідження для отримання результатів, складність кримінального провадження, великий об`єм роботи слідчого з іншими тяжкими кримінальними провадженнями. Вказані дії не могли бути здійснені та завершені раніше з об`єктивних причин та їх виконання потребує додаткового часу терміном не менш ніж один місяць.

Дія запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 22.02.2025 року, що стало підставою звернення сторони обвинувачення до слідчої судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Під час розгляду клопотання про продовження строків застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою (п.1 ч.3 ст. 199 КПК України);

- наявність підстав, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України).

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України). Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.

За результатами розгляду даного клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів, а саме: даних, які містяться у протоколі огляду місця події від 25.12.2024 року; даних, які містяться у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.12.2024 року; показань свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 які містяться у протоколах допиту; довідкою відділенням №2 відділу СМЕ трупів від 26.12.2024 року про причину смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно якої причиною смерті останньої стала механічна асфіксія, удавлення з метою убивства чи нанесення ушкоджень.

Повідомлена ОСОБА_5 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості».

На даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя переконаний, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_5 дій, що кваліфікуються за ч. 1 ст. 115 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Згідно ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Вказане може бути підставою для продовження строку застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Щодо продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя враховує наявність продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів.

Суд зазначає, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, тобто вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілим та/або свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого та свідків та дослідження їх судом.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, слідчий суддя приходить до висновку, що ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, доведений, в зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може не з`являтися до органу досудового розслідування, прокурора, суду, тим самим умисно затягувати строки досудового розслідування, не має офіційного місця мешкання, зареєстрований у гуртожитку соціальної реабілітації, не має стійких соціальних зв`язків, виходячи із даних фототаблиці до огляду місця події, на яких відображено стан тіла померлої ОСОБА_9 , при житті їй систематично наносились тілесні ушкодження, що вказує на особливу жорстокість в поведінці ОСОБА_5 та небезпечність його особи для суспільства.

Слідчий суддя враховує у сукупності наступні обставини:

- ОСОБА_5 підозрюється, у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 1 ст. 115 КК України, тобто вбивстві, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років;

- дані щодо особи ОСОБА_5 , який не є інвалідом, має середню освіту, не працевлаштований, не одружений, має зареєстроване місце проживання.

Разом з цим, зазначені дані про особу підозрюваного, не зменшують існування вищезазначених ризиків, оскільки вони існували і на час вчинення дій згідно з підозрою, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють при обрані підозрюваним моделі поведінки, а відтак не здатні на даному етапі кримінального провадження перешкоджати вчинити йому дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

За таких обставин, слідча суддя вважає, що з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому слідчий суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Так, слідчий суддя, з урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а саме вбивстві, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині.

Вказане рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, як вище зазначалося, у провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають усталеній практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто до 26 березня 2025 року, без визначення розміру застави.

Зобов`язати старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 повідомити членів сім`ї підозрюваного про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановити строк дії даної ухвали, в межах строку досудового розслідування, до 26 березня 2025 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому повного тексту копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя ОСОБА_1