Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

15 квітня 2025 року м. Рівне

Справа № 556/2692/24

Провадження № 11-кп/4815/267/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу заступника керівника Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 30 жовтня 2024 року про звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного судом покарання у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 30 жовтня 2024 року задоволено клопотання держаної установи (далі ДУ) "Полицька виправна колонія (№76)". Так суд постановив:

На підставі ч.2 ст.74 Кримінального кодексу України (далі - КК), звільнити засудженого ОСОБА_5 , від призначеного покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2023 за ч. 4 ст. 185 КК у виді 5 років позбавлення волі, у з`вязку з усуненням кримінальної караності діяння.

Вважати ОСОБА_5 засудженим вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2023 за ч.1 ст.263 КК із призначенням покарання у виді - 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонногосуду Волинської області від 30.06.2022, та остаточно визначити до відбуття ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

На обґрунтування цих вимог зазначив, що судом при постановленні ухвали не виключено із резолютивної частини вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.11.2023 посилання на ст. 70 КК, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, та як наслідок погіршення становище засудженого ОСОБА_5 .

Окрім того ухвала містить суперечності, оскільки в її мотивувальній частині аналізується розмір викраденого майна ОСОБА_8 , а у вступній та резолютивній частині прийнято рішення виключно стосовно ОСОБА_5 .

Заслухавши суддю-доповідача та доводи прокурора ОСОБА_4 , яка підтримавши апеляційну скаргу, запропонувала задовольнити клопотання начальника ДУ "Полицька виправна колонія (№76)" та привести вироки Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2023 та від 30.06.2022 у відповідність до Закону України № 3886-IX від 18.07.2024 (далі - Закон), думку засудженого ОСОБА_5 щодо законності оскаржуваної ухвали, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За вимогами ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак оскаржене рішення вказаним вимогам закону в повній мірі не відповідає.

Зокрема, як убачається з матеріалів цього судового провадження, 07.12.2023 ОСОБА_5 засуджений вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч. 4 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років; за ч.1 ст. 263 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки. За сукупністю кримінальних правопорушень, на підставі ч.1 ст.70 КК, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. За сукупністю вироків, на підставі ч.1 ст. 71 КК, до даного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.06.2022 та призначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 6 років.

З огляду на те, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2023 вартість викраденого ОСОБА_5 майна за п`ятьма епізодами у 2023 році складала 860 грн, 645 грн, 645 грн, 645 грн, 860 грн, тому колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що на засудженого поширюється дія Закону «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024, оскільки по кожному епізоду вартість викраденого була меншою за розмір, з якого відповідно до положень вказаного Закону настає кримінальна відповідальність - 2684 грн, а тому суд обґрунтовано дійшов висновку, про звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного судом покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2023 за ч. 4 ст. 185 КК у виді п`яти років позбавлення волі, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Правильним є і висновок про те, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК, не підпадає під декриміналізацію, а тому засуджений не підлягає звільненню від призначеного судом покарання за вказаним вироком.

Вчинене ОСОБА_5 13.05.2022 таємне викрадення чужого майна (крадіжка) на суму 28 650 грн, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, кваліфіковане за ч.4 ст. 185 КК, та за яке він засуджений вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.06.2022, також не підлягає декриміналізації, оскільки вартість викраденого майна перевищує 2481 грн.

Водночас місцевий суд, звільнюючи засудженого ОСОБА_5 від призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2023 покарання за ч. 4 ст. 185 КК, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння, і призначаючи покарання згідно цього вироку за ч.1 ст. 263 КК у виді позбавлення волі на 3 роки, та на підставі ч.1 ст. 71 КК остаточно призначаючи покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, помилково не виключив з вироку посилання на ч.1 ст. 70 КК (призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень), що призвело до неправильного застосування положень Закону України про кримінальну відповідальність.

Отже місцевий суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, про що слушно зазначено в апеляційній скарзі прокурора.

За приписами п.4 ч.1 ст. 409 КПК неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Як передбачено п.4 ч.1 ст. 407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.

Враховуючи наведени вище колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, рішення місцевого суду слід скасавати та постановити нову ухвалу, якою клопотання начальника ДУ "Полицька виправна колонія (№76) про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 задовольнити з наведених вище підстав

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 зі змінами задовольнити.

Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 30 жовтня 2024 року стосовно засудженого ОСОБА_5 скасувати.

Клопотання начальника ДУ "Полицька виправна колонія (№76) про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , задовольнити.

На підставі ч.2 ст. 74 КК звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2023 за ч. 4 ст. 185 КК у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі у зв`язку із усуненням кримінальної караності діяння.

Вважати ОСОБА_5 засудженим вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2023 за ч.1 ст. 263 КК із призначенням покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Виключити з вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2023 абзац другий резолютивної частини "призначити покарання за сукупності кримінальних правопорушень на підставі ч.1 ст. 70 КК ".

На підставі ч.1 ст.71 КК, за сукупністю вироків, до покарання призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.06.2022 року, та остаточно визначити до відбуття ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня оголошення цієї ухвали.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3