Провадження №1-кс/463/9900/24
УХВАЛА

слідчого судді

20 грудня 2024 року місто Львів

Слідча суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову слідчогопершого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань м. Львова, ОСОБА_3 від 12.12.2024 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001276 від 13.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

встановила :

представник скаржника звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань м. Львова, ОСОБА_3 від 12.12.2024 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001276 від 13.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України. Просить таку скасувати.

Скаргу мотивує тим, що першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0001276 від 13.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України. 12.12.2024 слідчм ТУ ДБР винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення. Вважає вказану постанову незаконною та безпідставною, тому просить її скасувати.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді для розгляду скарги від 17.12.2024 визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді від 17.12.2024 відкрито провадження у справі за скаргою військової частини НОМЕР_1 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження та призначено скаргу до розгляду на 20 грудня 2024 року.

Представник скаржника ОСОБА_4 до судового засідання подав заяву про розгляд скарги у його відсутності, скаргу підтримує та просить задоволити.

Суб`єкт оскарження - слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. До судового засідання скерувано на адресу суду матеріали кримінального провадження №0001276 від 13.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України та письмові заперечення на скаргу.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оглянувши матеріали скарги, а також матеріали кримінального провадження №0001276 від 13.08.2024, вважаю, що скаргу слід задоволити виходячи з наступних підстав.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Судом встановлено, що слідчим першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань м. Львова, ОСОБА_3 здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0001276 від 13.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

12.12.2024 року слідчим першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань м. Львова, ОСОБА_3 винесено постанову про закриття кримінального провадження, в зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення.

В межах даного кримінального провадження виносилась постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України. Так слідчим під час проведення досудового розслідування допитано в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Окрім цього постановою слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань м. Львова, ОСОБА_3 від 21.11.2024 направлено військовослужбовця ОСОБА_5 для проведення медичного обстеження військово-лікарською комісії військовослужбовців, а саме до Військово-медичного клінічного центру Західного регіону.

Так підставою для закриття кримінального провадження стало свідоцтво про хворобу №3264/1 від 05 грудня 2024 року яке, видане лише після майже 5 місяців з моменту самовільного залишення військової частини, відповідно до якого ОСОБА_5 визнано непридатним до військової служби. Враховуючи наведене слідчим не досліджено той факт, що ОСОБА_5 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 12 серпня 2024 року та матеріалами службового розслідування підверджуєтьс факт самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 по теперішній час. Так на момент вчинення діяння ОСОБА_5 був військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 і його служба не була призупинена чи закінчена.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що органом досудового розслідування, не було вжито всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, а відтак висновки про відсутність в діянні складу злочину є необгрунтованим та завчасними, оскільки слідчим не проведено необхідного слідчих дій спрямованих на встановлення істини у справі.

Слід зазначити, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, тому прийняття даного рішення можливе після всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин провадження та оцінки слідчим зібраних та перевірених доказів у їх сукупності.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що слідчим не перевірено належним чином усіх обставин кримінального провадження, не надано належної оцінки зібраним доказам, що призвело до передчасного та необґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження. Таким чином, слідча суддя приходить до переконання, що скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження є підставною та підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню.

Керуючись вимогами ст.ст.303, 306, 307, 372 КПК України, -

постановила :

скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчогопершого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань м. Львова, ОСОБА_3 від 12.12.2024 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001276 від 13.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1