Справа № 128/53/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості по якому 07.10.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000882, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сумівка Бершадського району Вінницької області, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , маючої вищу освіту, одруженої, працюючої директором КЗ "ДНЗ № 10 ВМР" м. Вінниці, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 06.10.2024 приблизно о 15 год. 58 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Nissan Rogue», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись автомобільною дорогою «М-30», сполученням «Стрий Тернопіль Кропивницький Знам`янка Луганськ Ізварине», в напрямку м. Вінниці, в порушення вимог п. 12.6 (г) ПДР України, а саме «Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51 дозволяється рух зі швидкістю: на інших автомобільних дорогах не більше 90 км/год», перед початком виконання маневру перестроювання до попутної лівої смуги, не переконалася, що це буде безпечним для інших учасників руху, допустила зіткнення із задньою частиною, технічно справного автомобіля марки «BMW X2», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався попутною лівою смугою руху, із увімкненим покажчиком лівого повороту.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля марки «Nissan Rogue», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закрита черпно-мозкова травма струс головного мозку; закрита тупа травма грудної клітини закритий перелом 7-го ребра зліва, закритий перелом середньої третини правої ключиці без зміщення. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_6 у вигляді сполучної травми тіла належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки перелом 7-го ребра зліва та перелом правої ключиці спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

В дорожній ситуації, в діях водія ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п.п. 12.6 (г), 10.1 ПДР України, які з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП. Таким чином, ОСОБА_4 за викладених обставин, порушила вимоги п.п. 12.6(г), 10.1 ПДР України, згідно яких: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п. 10.1); поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51 дозволяється рух зі швидкістю: на інших автомобільних дорогах не більше 90 км/год. Порушення зазначених вимог ПДР України водієм ОСОБА_4 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

13.02.2025 року від захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 до суду надійшло клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, в зв`язку із примиренням із потерпілою ОСОБА_6 та закриття кримінального провадження, оскільки є наявність умов, визначених ст. 46 КК України, які встановлюють обов`язок суду звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

В підготовчому судовому засіданні 18.03.2025 захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_4 підтримали клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, в зв`язку із примиренням із потерпілою ОСОБА_6 та закриття кримінального провадження та просили задоволити.

Потерпіла ОСОБА_6 надала суду письмову заяву, відповідно до якої вона примирилася із обвинуваченою ОСОБА_4 , будь яких претензій до неї не має. Суду пояснила, що добровільно пробачила ОСОБА_4 , ніякого тиску на неї не чинилось, проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття провадження не заперечила. Завдану матеріальну та моральну шкоду їй відшкодовано обвинуваченою.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо задоволення клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінальнго провадження. Разом з тим, надав до матеріалів справи відомості щодо речових доказів, накладених у кримінальному провадженні арештів, а також щодо вартості проведених під час досудового розслідування кримінального провадження експертиз.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

З частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України випливає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно статті 46 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційний кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові №12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» вбачається, що умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Враховуючи правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 16.01.2019 у справі № 439/397/17, що поняття «потерпілий», яке використано у ст. 46 КК України, вжито у його кримінально-правовому розумінні, а не кримінально-процесуальному, в розумінні якого потерпілий - це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння). Потерпілий в кримінально-правовому розумінні як жертва посягання з`являється вже з моменту вчинення цього посягання, незалежно від того, чи закріплений (юридично легалізований) такий статус процесуально. Поряд з цим ВП ВС звернула увагу, що таке розуміння потерпілого у ст. 46 КК України не виключає застосування норми кримінального процесуального права, яка передбачає можливість визнання потерпілими інших осіб.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вчинила необережний нетяжкий злочин, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 286 КК України, потерпілою від якого є ОСОБА_6 , яка отримала тілесні ушкодження та із якою обвинувачена примирилася. З наданих суду матеріалів випливає, що дане ДТП сталось 06.10.2024 приблизно о 15 год. 58 хв., під керуванням ОСОБА_4 технічно справним автомобілем марки «Nissan Rogue», д.н.з. НОМЕР_1 , яка рухалась автомобільною дорогою «М-30», сполученням «Стрий Тернопіль Кропивницький Знам`янка Луганськ Ізварине», в напрямку м. Вінниці поблизу повороту на село Сокиринці, обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, тобто вчинила інкриміноване її кримінальне правопорушення вперше, з потерпілою примирилася, та остання претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої не має. З обвинувального акту та наданих суду матеріалів не вбачається керування ОСОБА_4 під час вчинення ДТП транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні знайшли своє підтвердження передбачені ст. 46 КК України обставини для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, а правові підстави, які б унеможливлювали закриття кримінального провадження, визначені ч. 8 ст. 284 КПК, в судовому засіданні встановлені не були.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні наполягала на звільненні її від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та закритті кримінального провадження з підстав її примирення з потерпілою, при цьому обвинуваченій зрозумілі роз`яснені судом наслідки звільнення від кримінальної відповідальності, зважаючи на позицію потерпілої ОСОБА_6 , яка підтримала заявлене клопотання та просила його задоволити, суд, оцінивши всі обставини справи, дійшов висновку, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника - адвоката ОСОБА_5 підлягає задоволенню та вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винної з потерпілою, та закрити кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 288 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду про застосування норми права, викладений в постанові від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17), згідно з яким: КПК України не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. ст. 124, 126 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_4 процесуальні витрати у відшкодування вартості проведення судових експертиз: №СЕ-19/102-24/21897-ІТ від 20.11.2024 в сумі 2785,65 грн., №СЕ-19/102-24/21898-ІТ від 19.11.2024 в сумі 2785,65 грн., №3180/3181/24-21 від 14.11.2024 в сумі 6058,24 грн., а всього в сумі 11629,54 грн., оскільки їх проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України арешт накладений на речові докази в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Згідно з наданою стороною обвинувачення копією ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09.10.2024, справа № 127/33238/24: на речові докази, а саме автомобіль марки «Nissan», моделі «Rogue», реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки «BMW», моделі «X2», реєстраційний номер НОМЕР_2 у кримінальному провадженні накладено арешт, який згідно з приписами ч. 4 ст. 174 КПК слід скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 46, 286 КК України, ст. ст. 100, 124, 126, 128, 174, 284, 285, 286, 288, 314, 370-372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника - адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченої із потерпілою на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження, відомості по якому 07.10.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000882, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в загальній сумі 11629 (одинадцять тисяч шістсот двадцять дев`ять) гривень 54 копійки у відшкодування вартості проведення криміналістичних досліджень в кримінальному провадженні.

Скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суд Вінницької області від 09.10.2024 у справі №127/33238/24, арешт на транспортні засоби: автомобіль марки «Nissan», моделі «Rogue», реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки «BMW», моделі «X2», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Речові докази: транспортний засіб марки «Nissan», моделі «Rogue», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути власнику ОСОБА_4 ; транспортний засіб марки «BMW», моделі «X2», реєстраційний номер НОМЕР_2 , повернути власнику ОСОБА_7 .

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суду Вінницької області протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1