Провадження №1-кс/523/232/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна в матеріалах кримінального провадження за №0000780 від 03.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділенням Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000780 від 03.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснює Суворовська окружна прокуратура міста Одеси.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.12.2024 до відділення поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшли матеріали з оперативно-розшукового управління Південного регіонального управління про те, що невстановлені особи на території Пересипського району міста Одеси та Одеської області здійснюють пошук військовозобов`язаних громадян України, які мають на меті у будь-який спосіб перетнути державний кордон України, однак не мають на це законних підстав в умовах дії правового режиму «Воєнний стан», та в подальшому за грошову оплату організовують їх незаконний перетин через кордон України поза пунктами пропуску.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено наявність достатніх доказів причетності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до вчинення зазначеного кримінального правопорушень, дії якого виразились в сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України, наданням засобів та усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Зазначена інформація підтверджується результатами проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих розшукових дій, наданим свідченням осіб допитаних в якості свідків та свідченням самого ОСОБА_4 , якого 25.01.2025 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у незаконному переправленні особи через Державний кордон України.

Відповідно до ст. ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України затримано особу підозрювану у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, болгара, громадянина Республіки Болгарія, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час затримання із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України здійснено обшук затриманого ОСОБА_4 в ході обшуку вилучено:

- грошові кошти купюрами по 100 дол. США у кількості 6 штук (600 дол. США), поміщено до сейф-пакету НПУ PSP 1254190;

16.01.2025 слідчим СВ Відділення поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 винесено постанову про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів вилученого в ході обшуку від 15.01.2025, а саме затриманого ОСОБА_4 .

Прокурор до суду не прибув, однак подав заяву відповідно до якої просив проводити розгляд без його участі, вимоги клопотання підтримав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

На підставі ч. 2 вищевказаної норми, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1.підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2.призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3.є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4.одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.

Метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучене в ході проведеного обшуку затриманого ОСОБА_4 - є доказом злочину.

Враховуючи те, що існують достатні підстави вважати, що вилучений в ході огляду предмет, є речовим доказом та може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також беручи до уваги у разі повернення вказаного тимчасово вилученого майна будуть створені можливості для його знищення, або переховування, на підставі чого суд прийшов до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 32, 98, 110, 131, 132, 167, 170-175, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна в матеріалах кримінального провадження за №0000780 від 03.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт, в рамках кримінального провадження № 0000780 від 03.12.2024, що вилучено в ході проведеного обшуку затриманого ОСОБА_4 , а саме на:

- грошові кошти купюрами по 100 дол. США у кількості 6 штук (600 дол. США), поміщено до сейф-пакету НПУ PSP 1254190.

Заборонити будь-яким особам розпоряджатись та користуватись майном на яке накладено арешт до прийняття рішення, щодо зняття раніше накладеного арешту у встановленому законом порядку.

Дозволити слідчому, який здійснює досудове розслідування зазначеного кримінального провадження, самостійно визначитись з місцем та суб`єктом зберігання вищезазначеного майна, на яке накладається арешт до остаточного вирішення його долі правомочним органом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1