Справа № 629/5551/24
провадження № 1-кс/632/17/25

У Х В А Л А

Іменем України

12 лютого 2025 р. м. Златопіль

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 26.12.2024 року про відмову у задоволенні клопотань заявника ОСОБА_3 від 20.11.2024 року та 26.11.2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 16.08.2024 року за № 000061, -

В С Т А Н О В И В:

До суду подана скарга ОСОБА_3 , вимоги за якою уточнені та просить скасувати постанову від 26 грудня 2024 року прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 26.12.2024 року про відмову у задоволенні клопотань заявника ОСОБА_3 від 20.11.2024 року та 26.11.2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 16.08.2024 року за № 000061 за фактом вчинення головою ОСББ «4-38» кримінального правопорушення, передбаченого ст. 172 КК України та зобов`язати вказаного прокурора визнати його потерпілим у даному кримінальному провадженні.

На обґрунтування скарги посилається на те, що в провадженні дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 перебуває матеріал досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за N 000061 від 16.08.2024 року за заявою ОСОБА_3 про вчинення злочину головою ОСББ «4-38», передбаченого ч.1 ст. 172 КК України, а саме грубе порушення законодавства про працю. Прокурор ОСОБА_4 є процесуальним керівником у цьому провадженні. 20.11.2024 року та 26.11.2024 року ОСОБА_3 були подані клопотання до Лозівської окружної прокуратури Харківської області про визнання його у якості потерпілого у даному кримінальному провадженні. Через те, що вказані клопотання прокуратурою не були розглянуті ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора. 25.12.2024 року слідчий суддя Близнюківського районного суду Харківської області ОСОБА_6 зобов`язала прокуратуру повторно розглянути вказані клопотання з дотриманням вимог ст. 220 КК України.

26.12.2024 року прокурор ОСОБА_4 своєю постановою відмовив у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, аргументувавши її тим, що складом кримінального правопорушення за ст. 172 КК України передбачено наявність спеціального учасника, тобто у даному кримінальному провадженні може брати участь потерпілий, який перебуває у трудових відносинах із суб`єктом вчинення правопорушення, а ОСОБА_3 не надав жодних доказів перебування його з головою ОСББ у трудових відносинах. Вказана постанова не відповідає вимогам ст. 55 КПК України, оскільки у ній відсутнє належне мотивування прийнятого рішення, тому вона підлягає скасуванню.

В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити з підстав, вказаних у скарзі.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду скарги у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги без його участі, проти задоволення скарги заперечує з підстав, викладених у оскаржуваній постанові. Відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги неявка прокурора.

Заслухавши доводи заявника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального та наглядового провадження слідчий суддя приходить до наступного.

Дізнавачем СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження N 000061 від 16.08.2024 року за фактом вчинення кримінального правопорушення за ст. 172 КК України головою правління ОСББ «4-38» за заявою ОСОБА_3 від 16.04.2024 року.

За матеріалами кримінального провадження встановлено, що ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15.08.2024 року зобов`язано уповноважену особу Лозівської окружної прокуратури Харківської області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 16.04.2024 року.

З наглядового провадження вбачається, що 20.11.2024 року та 26.11.2024 року ОСОБА_3 були подані клопотання до Лозівської окружної прокуратури Харківської області про визнання його у якості потерпілого у даному кримінальному провадженні. Через те, що вказані клопотання прокуратурою не були розглянуті ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора. 25.12.2024 року слідчий суддя Близнюківського районного суду Харківської області ОСОБА_6 зобов`язала прокуратуру повторно розглянути вказані клопотання з дотриманням вимог ст. 220 КК України.

26.12.2024 року прокурор ОСОБА_4 своєю постановою відмовив у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, аргументувавши її тим, що складом кримінального правопорушення за ст. 172 КК України передбачено наявність спеціального учасника, тобто у даному кримінальному провадженні може брати участь потерпілий, який перебуває у трудових відносинах із суб`єктом вчинення правопорушення, а ОСОБА_3 не надав жодних доказів перебування його з головою ОСББ у трудових відносинах.

Відповідно до ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Разом з тим, у разі встановлення факту неможливості визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення особа, яка приймає відповідне процесуальне рішення у будь-якому випадку має сформувати свої висновки у такий спосіб, що б вони кореспондували нормам ч. 5 ст. 55 КПК України, оскільки таке процесуальне рішення є кінцевим фактично для особи у кримінальному провадженні, відповідно має бути вмотивованим та зрозумілим, тобто відповідати критеріям законності, обґрунтованості і вмотивованості.

Як вбачається з постанови прокурора від 26 грудня 2024 року, в обґрунтування прийнятого рішення про відмову у визнанні потерпілим прокурор посилається на те, що не встановлено підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілим.

Кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч.1 ст. 172 КК України, це «Незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів, а також інше грубе порушення законодавства про працю». Об`єктивна сторона цього злочину передбачає дію чи бездіяльність, що полягають у: а) незаконному звільненні працівника з роботи або б) іншому грубому порушенні законодавства про працю. Потерпілим від даного кримінального правопорушення є працівник, тобто особа, на яку поширюється законодавство України про працю і яка є відповідною стороною трудових правовідносин, у тому числі державні службовці, які уклали трудові договори з громадянами, особи, які проходять альтернативну (невійськову) службу.

В даному випадку, дійсно, ОСОБА_3 не доведено факту існування між ним, як працівником, та ОСББ чи безпосередньо з ОСОБА_7 , як роботодавцями, трудових відносин, а, зокрема, і спричинення йому будь-якої шкоди, як працівнику. Доводи ОСОБА_3 зводяться до того, що, можливо ОСОБА_7 сама собі нараховує зарплату, а також вчиняє інші дії з діяльності ОСББ без рішення загальних зборів. Посилання заявника на те що він є членом ревізійної комісії ОСББ наразі неактуальне, бо Протоколом №1 загальних зборів співвласників ОСББ, які проведено з 10 по 25 квітня 2024 року від 01.05.2024 року, ухвалено рішення про обрання нових членів ревізійної комісії, до складу якої ОСОБА_3 не входить.

Враховуючи, що у постанові від 26.12.20224 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 прокурор вказав обставини, за яких він дійшов висновку про відсутність таких підстав та вказав чому він не приймає до уваги доводи ОСОБА_3 , що викладені у заяві про визнання потерпілим, слідчий суддя вважає, що постанова прокурора не підлягає скасуванню, бо відповідає нормам кримінального процесуального закону.

Оскільки у першій вимозі скарги слідчий суддя у задоволенні відмовив, то у задоволенні другої, як похідної, також слід відмовити.

Крім того, слідчий суддя не може зобов`язанти прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 визнати ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні потерпілим, оскільки це є дискреційними (виключними) повноваженнями прокурора.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно з положеннями глави 19 КПК України, усі питання, пов`язані із здійсненням кримінального провадження, вирішує слідчий в провадженні якого таке знаходиться та/або процесуальний прокурор.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Також чинним КПК України не передбачена можливість визнання або невизнання особи потерпілою у кримінальному провадженні слідчим суддею, так само як до повноважень слідчого судді не віднесено право зобов`язувати слідчого визнати особу потерпілою у кримінальному провадженні

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, у відповідності до ст. 307 КПК України, слідчим суддею постановляється ухвала про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 55, 93,94,303, 305-307,309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Скаргу заявника ОСОБА_3 на постанову прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 26.12.2024 року про відмову у задоволенні клопотань заявника ОСОБА_3 від 20.11.2024 року та 26.11.2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 16.08.2024 року за № 000061 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 18.02.2024 року о 1330 год.

Суддя: ОСОБА_1