УХВАЛА

20 січня 2025 року

м. Київ

справа № 634/32/23

провадження № 51-5650 ск 24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у суді апеляційної інстанції, на ухвалу Харківського апеляційного суду від 9 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_5 ,

установила:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаного судового рішення в касаційному порядку.

Перевіривши подану касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що при зверненні не було додержано п. 4 ч. 2 цієї статті.

Відповідно до законодавчих положень у касаційній скарзі має бути зазначено правове обґрунтування заявленої вимоги, адже згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм права, під час здійснення перегляду не ревізує повноти судового розгляду і наділений повноваженнями скасувати чи змінити оспорювані рішення виключно на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 цього Кодексу. Тому в поданій скарзі належить зазначити доводи, котрі свідчать про допущення таких порушень, які є істотними і зумовлюють зміну чи скасування оспорюваної ухвали.

Зазначеного не було враховано при зверненні до Верховного Суду.

Як убачається зі змісту поданої скарги, у ній її автор просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанціїі призначити новий розгляд у цьому суді через недодержання приписів ст. 419 КПК.

Однак, заявляючи таку вимогу скаржник не обґрунтовує з огляду на точний зміст ст. 412 вказаного Кодексу, положень статей 404, 405 КПК допущення судом апеляційної інстанції при здійснення провадження таких порушень норм процесуального права, котрі перешкодили йому ухвалити законне рішення й тягнуть за собою обов`язкове скасування оспорюваної ухвали на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу, зважаючи також на позицію сторони обвинувачення на стадії апеляційного перегляду.

Водночас, наполягаючи на скасуванні ухвали скаржник не зазначає, як саме недоліки її змісту істотно вплинули на результати апеляційного провадження та на суть прийнятого остаточного рішення. Посилаючись на невідображення певних доводів сторони захисту, автор касаційної скарги залишив поза увагою правила ст. 22 КПК, за якими кожнасторона самостійно обстоює свою правову позицію, а функції обвинувачення й захисту не можуть покладатись на один і той самий орган чи службову особу.

Отже, заявлену вимогу про скасування оспорюваної ухвали на зазначеній у касаційній скарзі підставі не аргументовано і при зверненні не додержано положень ст. 427 вказаного Кодексу.

Тому колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала згадану скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у суді апеляційної інстанції, на ухвалу Харківського апеляційного суду від 9 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3