Справа № 296/8511/17
Вирок

Іменем України

09 квітня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження №0000038 за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Павлівка Мар`їнського району Донецької області, незаміжньої, з вищою освітою, яка не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , не судима, документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Мар`їнським РВ УМВС України в Донецькій області 18 січня 2006 року,

за ч.1 ст. 258-3, ч.2 ст. 260 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 , не сприймаючи державну владу України, підтримуючи злочинні наміри діючої на території Донецької області терористичної організації «Донецька Народна Республіка» (далі - «ДНР»), будучи обізнаною про її протиправну діяльність, добровільно вступила до її підрозділу та брала активну участь в її діяльності за наступних обставин.

Так, керівниками терористичних груп, що діяли на території окремих районів Донецької області, 7 квітня 2014 року шляхом об`єднання даних груп у стійке об`єднання трьох і більше осіб з метою продовження здійснення терористичної діяльності з чітким розподілом функцій, встановленням правил поведінки, обов`язкових для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, утворено злочинну організацію «Донецька Народна Республіка», яка відповідно до абз. 19 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», є терористичною та видано «Акт про проголошення державної самостійності «Донецької Народної Республіки».

Для реалізації загального злочинного умислу, спрямованого на зміну меж території та державного кордону України шляхом відокремлення від України території Донецької області на порушення порядку, встановленого Конституцією України, у складі терористичної організації «ДНР» утворено так звані «політичний» та «силовий» блоки. Терористична організація «ДНР» має стабільний склад лідерів, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників «політичного» та «силового» блоку лідерам організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення. Учасники «ДНР» займаються вчиненням терористичних актів, залякуванням населення, вбивством громадян, захопленням адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування та інших тяжких і особливо тяжких злочинів.

На виконання загального злочинного умислу учасники терористичної організації «ДНР» на території окремих районів Донецької області вчинили збройні напади на установи органів місцевого самоврядування, будівлі правоохоронних та інших державних органів, захопивши їх, та взяли під контроль зазначені території.

З метою захисту територіальної цілісності України 13 квітня 2014 року Радою національної безпеки і оборони України прийнято рішення «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», яке введено в дію Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14 квітня 2014 року, відповідно до якого на території України розпочато антитерористичну операцію (далі - АТО).

Наказом керівника Антитерористичного центру при СБ України № 33/6/9 від 7 жовтня 2014 року районами проведення АТО визначено території Донецької та Луганської областей. До проведення АТО, згідно зі ст. 4 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», залучено підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України та інших суб`єктів боротьби з тероризмом.

На учасників «силового» блоку терористичної організації «ДНР» (не передбачених законом збройних та воєнізованих формувань), відповідно до плану спільних злочинних дій, покладаються, зокрема, наступні обов`язки:

- захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Донецької області;

- вчинення терористичних актів та диверсій на території України; захоплення зброї чи заволодіння у інший спосіб боєприпасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами, а також будівництво укріплень з метою протидії діяльності осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції та забезпечення власної злочинної діяльності;

- організація та ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції;

- вербування нових учасників до складу «силового» блоку «ДНР» та керівництво їх діями.

Чисельні злочини, вчинені представниками терористичної організації «ДНР» або за їх участі, відображені у зверненнях Верховної Ради України до міжнародних організацій та іноземних держав щодо визнання «ДНР» терористичною організацією. Зокрема, у зверненні до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року за № 129-VІІІ, та зверненні до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав-членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 14 січня 2015 року за №106-VIII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтриманого Російською Федерацією міжнародного тероризму» від 22 липня 2014 року за №1597-VІІ, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків» від 21 квітня 2015 року за №337- VIII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України» від 22 липня 2014 року за №1596-УІІ, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організації «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян» від 4 лютого 2015 року за №145-VІІІ.

У 2014 році ОСОБА_9 , перебуваючи на території Донецької області, будучи достовірно обізнаною про вищевказану злочинну діяльність терористичної організації «ДНР» стала її учасником, вступивши до лав підрозділу «силового» блоку -«Гвардійської оперативно-тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (в/ч НОМЕР_2 ), попередні назви - « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 », « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (далі - «ГОТГ «Кольчуга»). У складі даного підрозділу терористичної організації «ДНР» ОСОБА_9 діяла на посаді психолога до 11 липня 2017 року.

Своїми умисними діями, що виразилися в участі у терористичній організації, ОСОБА_9 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Водночас встановлено, що не передбачене законом збройне формування «ГОТГ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » має організовану структуру військового типу з притаманними їй ознаками, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну; проводиться військова, стройова та фізична підготовка; незаконно має на озброєнні придатні для використання вогнепальну зброю, бойові припаси, вибухівку, важке військове озброєння.

Особовий склад « ІНФОРМАЦІЯ_5 » використовує військову техніку та інше військове майно. Учасникам вказаного не передбаченого законом збройного формування присвоюються військові звання та вони призначаються на військові посади.

За «ГОТГ «Кольчуга» закріплено окремі знаки розрізнення, бойовий прапор, бланки, печатки, військові квитки.

До складу «ГОТГ «Кольчуга» входять наступні підрозділи військового типу: штаб, розвідувальний батальйон, 1-й артилерійський батальйон, 2-й артилерійський батальйон, протитанковий дивізіон, гаубичний артилерійський дивізіон, гаубичний самохідний артилерійський дивізіон, реактивний артилерійський дивізіон, рота спеціального призначення, група кінологів, рота матеріального забезпечення, які підпорядковуються командиру та його заступникам.

Керівниками «ГОТГ «Кольчуга» визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставляться завдання щоденної діяльності, які полягають в протистоянні правоохоронним органам України і Збройним Силам України, знищенні їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєнні інших тяжких і особливо тяжких злочинів.

ОСОБА_9 в період з 2014 року по 11 липня 2017 року, будучи учасником «ГОТГ «Кольчуга», перебуваючи на території Донецької області, відповідно до своїх функціональних обов`язків, виконувала наступне:

- здійснювала професійно-психологічний відбір кандидатів на вступ до «ГОТГ «Кольчуга»;

- проводила оцінку морально-психологічного клімату у підрозділах «ГОТГ «Кольчуга» для визначення рівня їх боєздатності;

- брала участь у допусках учасників «ГОТГ «Кольчуга» до несення вартової служби та добових нарядів з використанням зброї;

- здійснювала морально-психологічне забезпечення ведення бойових дій, а також бойової та мобілізаційної готовності;

- брала участь у розподілі учасників «ГОТГ «Кольчуга» по підрозділам та військовим спеціальностям;

- брала участь у кадровій перевірці учасників «ГОТГ «Кольчуга», які призначались на вищі посади.

Своїми умисними діями, що виразилися в участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування, ОСОБА_9 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 260 КК України.

Про час та дату всіх судових засідань обвинувачена, у відповідності до вимог ст.323 КПК України, повідомлялася у передбачений законом спосіб:

- шляхом опублікування викликів у газеті «Урядовий кур`єр»,

- повістки про виклик обвинуваченої до суду направлялись на останню відому адресу її проживання ( АДРЕСА_2 ), відповідно до листа-роз`яснення Акціонерного товариства «Укрпошта» вбачається, що у зв`язку із блокуванням відділень поштового зв`язку Укрпошти на окупованій території Донецької області, національний оператор змушений тимчасово припинити прийом пошти у вказаному напрямку до врегулювання ситуації. Врегулювання проблеми доставки поштових відправлень може відбутися після відновлення конституційного ладу на тимчасово окупованих територіях Донецької області, тому з об`єктивних причин повістка по виклик обвинуваченої за останнім відомим її місцем проживання доставлена не була;

- оголошення про її виклик додатково публікувались на офіційному сайті Корольовського районного суду м. Житомира.

Водночас згідно з ч. 3 ст. 323 КПК України з моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачена ОСОБА_9 вважається належним чином ознайомленою з її змістом.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги кримінального процесуального законодавства щодо виклику обвинуваченої ОСОБА_10 в судове засідання виконані належним чином.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 04 травня 2018 року, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч.2 ст. 260 КК України, визначено здійснювати шляхом спеціального судового провадження, відповідно до ч.3 ст. 323 КПК України, у відсутність обвинуваченої.

Винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується дослідженими під час судового провадження письмовими доказами:

- листом заступника керівника Антитерористичного центиру при Службі безпеки України від 05.12.2017 року про те, що ОСОБА_9 в рамках переговорного процесу зі звільнення заручників запитані представника ОРДЛО до переміщення на тимчасово непідконтрольну Уряду Україну територію;

- ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 05 грудня 2017 року з звязку із запитом на обмін було скасовано відносно обвинуваченої ОСОБА_9 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вона була звільненна з під варти;

- рапортом слідчого слідчого відділу УСБУ в Житомирській області від 09.10.2017 року про виявлення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_9 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 260 КК України;

- витягом з ЄРДР від 09.10. 2017 року про внесення відомостей про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 260 КК України;

- постановою про об`єдання в одне провадження кримінальних проваджень відносно ОСОБА_9 за ст.ст. 260 ч.2 та ч.1 ст. 258-3 КК України;

- повідомленням про підозру від 11.07.2017 року та повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри від 20 жовтня 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_9 була повідомлена про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 260 ч.2 та ч.1 ст. 258-3 КК України;

- повідомленням про зміну підозри від 20 жовтня 2017 року було вручено безпосередньо обвинвачені у присітності захисника ОСОБА_6 ;

- ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 11 липня 2017 року було надано дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_9 на затримання для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- протоколом затримання ОСОБА_9 від 12 липня 2017 року;

- ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 12.07.2017 року про обрання відносно обвинуваченої ОСОБА_9 міри запобіжного заходу виді тримання під вартою;

- протоколом предявлення особи для впізнання, відповідно до якого 10 липня 2017 року свідок ОСОБА_11 серед пред`явлених йому для впізнання фотографій чотирьох осіб жіночої статі впізнав ОСОБА_9 , як особу що є військовослужбовцем військового формування «ДНР» під назвою «Кальміус`на посаді психолога і з якою він разом проходив службу протягом 2014-2016 років;

- протоколом допиту слідчим суддею Корольовського районного суду м.Житомира від 21.09.2017 року, з якого вбачається що у присутності обвинуваченої ОСОБА_9 та її захисниці ОСОБА_6 слідчим суддею був допитаний свідок ОСОБА_11 .

Під час даного допиту свідок ОСОБА_11 показав, що він знайомий з присутньою в залі суду ОСОБА_9 , яка проходила службу в якості військового психолога військового формування «ДНР» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке було підпорядковане міністрерству оборони «ДНР» та він її бачив у військовій формі «ДНР», її безпосереднім керівником був ОСОБА_12 . Військове формування «Кальміус» складалась з дивізіонів: протитанкового, гарматно-артилерійського, гаубічно-артилерійського та реактивної артилерії;

- ухвалою слідчого судді апеляційного суду Житомирської області від 10.10.2017 року про надання дозволу на використання в якості доказів по даному кримінальному провадженню прокол за результатами проведення негласного розшукового заходу від 24.11.2017 року про зняття інформації з телекомуникаційних мереж гр-на ОСОБА_12 ;

- протоколами за результатами проведення негласної слідчої дії від 24.11.2016 року, від 02.03.2017 року, згідно яких на підставі ухвал слідчих суддів апеляційного суду Житомирської області було знято інформацію з мобільного терміналу гр-на ОСОБА_12 , який проводив телефонні розмови з абонентом мобільного терміналу НОМЕР_3 (який використовувала ОСОБА_9 , що підтверджено протоколом її особистого обшуку під час її затримання).

За вказаними розмовами від 14.10.2016 року, від 20.10.2016 року, від 21.10.2016 року, від 28.12.2016 року вбачається, що ОСОБА_9 звертається до ОСОБА_12 як до свого «військового начальника» з питань проходження військової служби іншими особами;

- протоколом від 24.20.2017 року огляду інформації, отриманої на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від ПрАТ «МТС Україна», з якого вбачається, що мобільний термін, яким користувався гр-н ОСОБА_12 у період з 01.04.2014 року по 10.10.2016 року (у період коли він, в тому числі, спілкувався з ОСОБА_13 ) знаходився на території т.з. «ДНР»;

- ухвалою слідчого судді апеляційного суду Житомирської області від 10.10.2017 року про надання дозволу на використання в якості доказів по даному кримінальному провадженню протокол за результатами проведення негласного розшукового заходу від 01 липня 2017 року про зняття інформації з телекомуникаційних мереж гр-ки ОСОБА_14 ;

- протоколами за результатами проведення негласного розшукового заходу від 01 липня 2017 року та від 31.07.2017 року про зняття інформації з телекомуникаційних мереж гр-ки ОСОБА_14 , відповідно до якого з досліджених розмов вказаної особи з обвинуваченою по даному кримінальному провадженню вбачається, що обвинувачена ОСОБА_9 позиціонує себе як «військовослужбовець» «ДНР»;

- протоколами за результатами проведення негласної слідчої (оперативної) дії від 11 липня 2017 року, відповідно до якого проведено негласний оперативно-розшуковий захід - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж за номером мобільного зв`язку НОМЕР_4 , що перебував у користуванні ОСОБА_9 з додатком у вигляді оптичного диску, на якому містяться аудіозаписи розмов, зафіксованих у ході проведення НОРЗ. Відображеними у протоколі розмовами встановлено, що ОСОБА_9 позиціонує себе як «військовослужбовець» «ДНР» на посаді військового психолога;

- протоколами тимчасового доступу до речей та документів від 07.09.2017 року, від 12.10.2017 року відповідно до якого на підставі ухвал слідчих суддів була вилучена роздруківка вхідних та вихідних з`єднань мобільного терміналу, яким користувалась обвинувачена ОСОБА_9 у період з 01.05.2014 року по 28.08.2017 року та у період з 12.07.2014 року по 11.07.2017 року з описом речей і документів, які були вилучені зі службового приміщення ПрАТ «ВФ Україна», у з (оптичний диск);

- протоколами оглядів від 24.10.2017 року та від 13.10.2017 року, відповідно до якого було вивчено інформацію з оптичних дисків, які були вилучені з службового приміщення ПрАТ «ВФ Україна». Відповідно до отриманої інформації у вказані вище періоди мобільний термінал, яким користувалась обвинувачена ОСОБА_9 реєструвався на территорії т.з. «ДНР»;

- протоколом обшуку від 12.07.2017р., згідно кого, в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_9 , було виявлено та вилучено : обільний телефон марки «Samsung Duos» білого кольору у чохлі червоного кольору; 9 візитних карток на ім`я ОСОБА_9 із вказаним номером телефону НОМЕР_4 ; квитанція № 13 про обмін валюти; перепустка № 92153 координаційного центру при штабі АТО на ім`я ОСОБА_9 ; грошові кошти в російських рублях на загальну суму 270 рублів; грошові кошти в загальній сумі 3203 гривні; аркуш паперу із рукописними записами; фотокартка особи чоловічої статі;

- протоколами оглядів вилучених в обвинуваченій ОСОБА_15 під час її особистого обшуку речей та документів;

- висновком експерта № 106/4 від 13.09.2017 р., згідно якого, лінгвістичними методами встановлено, що громадянка ОСОБА_9 приймає участь у розмовах, які зафіксовано на аудіозаписях, які зафіксовані на дисках DVD-R з написами «20/39-30», «57/3/775», «57/3/776», «57/3/782»;

- протоколами оглядів від 21 листопада 2016 року, 13 січня 2017 року, згідно яких було оглянуто мережу інтеренет та було досліджено інформацію наступного змісту :

- «Гвардійської оперативно-тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (в/ч НОМЕР_2 ), попередні назви - « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 », « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (далі - « ІНФОРМАЦІЯ_5 ») відноситься до військових формувань т.з. «ДНР». Військове формування «Кальміус» складалась з дивізіонів: протитанкового, гарматно-артилерійського, гаубічно-артилерійського та реактивної артилерії та інших підрозділів.

Суд, проаналізувавши надані сторонами обвинувачення та захисту докази, доходить наступного.

Начальником відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_16 11.07.2017 року погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_9 за ч.1 ст.258-3 КК України. Прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_5 20.10.2017 року погоджено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_9 за ч.1 ст.258-3, ч. 2 ст. 260 КК України.

Факт повідомлення ОСОБА_9 про підозру у даному кримінальному провадженні підтверджується її особистою розпискою за участю її захисника (повідомлено 20.10.2017 року у присутності захисника ОСОБА_6 )

Обвинувачену було повідомлено про час та місце слухання справи судовою повісткою, яку вона отрим ала безпосередньо в судовому засіданні та іншими повістками.

В зв`язку з неприбуттям на виклики, обвинувачену ОСОБА_9 оголошено у розшук.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 04 травня 2018 року, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч.2 ст. 260 КК України, визначено здійснювати шляхом спеціального судового провадження, відповідно до ч.3 ст. 323 КПК України, у відсутність обвинуваченої.

Статтею 99 КПК України визначено, що матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп осіб, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», за умови відповідності вимогам ст.99 КПК України, є документами та можуть використовуватися в кримінальному провадженні як докази.

Згідно зі статтею 6 КК України особи, які вчинили злочини на території України, підлягають кримінальній відповідальності за КК України.

За ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до Постанови Верховної Ради від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» було визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

На підставі ст. 1, 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», який набув чинності 24 лютого 2018 року, було визначено тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, в тому числі, сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей. При цьому тимчасова окупація Російською Федерацією вказаних територій України незалежно від її тривалості є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

Поняття терористичної організації визначено Законом України «Про боротьбу з тероризмом», де зазначено, що це є стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Визначальним для визнання організації терористичною є те, що хоч один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.

Також за Законом України «Про боротьбу з тероризмом» терористична діяльність - це діяльність, яка охоплює: планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних актів; підбурювання до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях; організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само як і участь у таких актах; вербування, озброєння, підготовку та використання терористів; пропаганду і поширення ідеології тероризму; фінансування та інше сприяння тероризму.

При цьому згідно із Законом України «Про боротьбу з тероризмом» терористичний акт є злочинним діянням у формі застосування зброї, вчинення вибуху, підпалу чи інших дій, відповідальність за які передбачена ст. 258 КК України.

Терористичні організації створюються для вчинення діянь, передбачених ст. 258 КК України, а також інших злочинів терористичної спрямованості, тобто діянь, спрямованих на залякування населення з метою спонукання держави, міжнародної організації, фізичної чи юридичної особи до прийняття чи відмови від прийняття будь-якого рішення. При цьому саме фактором цілеспрямованого залякування населення як засобу досягнення поставленої мети злочини терористичної спрямованості відрізняються від інших споріднених злочинів.

При цьому терористична організації, на відміну від терористичної групи, створюється для здійснення терористичної діяльності на постійній основі на невизначений проміжок часу.

Суд зазначає, що згідно із Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН № 3314 (XXIX) «Визначення агресії», прийнятої 14 грудня 1974 року, агресивна війна - це протиправне діяння, що виражається у прямому чи опосередкованому застосуванні збройної сили проти суверенітету, територіальної цілісності чи політичної незалежності іншої держави.

При цьому суд бере до уваги те, що ознаки діяльності «ДНР» як терористичної організації підтверджуються зверненнями Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, які затверджено постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року; заявою Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», схваленою постановою Верховної Ради України від 4 лютого 2015 року; заявою Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схваленою постановою Верховної Ради України від 21 квітня 2015 року, в яких «ДНР» визначено терористичною організацією.

В листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2016 року № 9, зазначено, що на підставі аналізу положень Закону України «Про боротьбу з тероризмом» та ст.ст.258, 258-3 КК України, як вчинення окремого терористичного акту, так і діяльність терористичної організації здійснюються із метою, визначеною у ст. 258 КК, відсутність якої унеможливлює віднесення певної діяльності до терористичної, внаслідок чого встановлення у кримінальному провадженні передбачених у ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» ознак певної організації та відповідної мети її діяльності є підставою для визнання відповідної діяльності терористичною. Однак таке визнання здійснюється судом у конкретному провадженні на підставі наявних матеріалів, тому існування окремого судового рішення, рішення органу законодавчої чи виконавчої влади про визнання діяльності терористичною для притягнення особи до кримінальної відповідальності за статтею 258-3 КК не вимагається, оскільки ст. 24 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», що передбачає рішення суду про визнання організацією терористичною, не визначає обов`язкові ознаки терористичної організації, а лише передбачає один із правових наслідків визнання такої організації терористичною шляхом її ліквідації.

Крім цього встановлення у кримінальному провадженні передбачених у ст. 1 Закону ознак повної організації (наявність стійкого об`єднання трьох і більше осіб; розподіл функцій між цими особами; існування обов`язкових правил поведінки при підготовці та вчиненні терористичних актів) та відповідної мети її діяльності (порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення, вплив на прийняття рішень, вчинення або не вчинення дій органами державної влади та місцевого самоврядування) є підставою для визнання відповідної діяльності терористичною.

Аналогічна правова позиція була неодноразово висловлена Верховним Судом у постанові від 05 липня 2018 року по справі № 225/6151/15-к, від 03 жовтня 2018 року по справі №326/195/16-к, від 22 листопада 2018 року по справі №477/233/16-к.

На підставі вище переліченого суд встановив, що ОСОБА_9 , як громадянка України, яка є дорослою, дієздатною особою, цілком усвідомлювала, що «ДНР» є стійким об`єднанням групи осіб (більше трьох) з розподілом функцій та встановленням правил їх поведінки, яке діє на території України незаконно, а її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України, військовослужбовців Збройних Сил України, задіяними у проведенні АТО.

Такі ознаки в сукупності є загальновідомими та на думку суду дають об`єктивні підстави вважати «ДНР» терористичною організацією у межах правої кваліфікації дій ОСОБА_17 , яка передбачена ст. 258-3 ч. 1 КК України.

Таким чином суд встановив, що обвинувачена умисно брала участь у злочинній діяльності такої терористичній організації, незаконно проходячи там службу, та приймаючи участь у збройному опорі Збройним Силам України.

Розглядаючи питання щодо обвинувачення передбаченого ст. 260 ч.2 КК України, суд доходить наступного.

Під збройними формуванням слід розуміти воєнізовані групи, які незаконно мають на озброєнні придатну для використання вогнепальну, вибухову чи іншу зброю.

Отже, під час здійснення спеціального судового провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 здобуто, як безпосередньо в судовому засіданні, так під час досудового розслідування докази причетності ОСОБА_9 до участі в терористичній організації, а саме про те, що вона з 2014 р. перебуваючи на території Донецької області, будучи достовірно обізнаною про вищевказану злочинну діяльність терористичної організації «ДНР» стала її учасником, вступивши до лав підрозділу «силового» блоку - «Гвардійської оперативно-тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (в/ч НОМЕР_2 ), попередні назви - « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 », « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (далі - «ГОТГ «Кольчуга»). У складі даного підрозділу терористичної організації «ДНР» ОСОБА_9 діяла на посаді психолога до 11 липня 2017 року.

Також, судом встановлено причетність обвинуваченої ОСОБА_9 до участі у непередбаченому законом збройному формуванні та здійснення супротиву - військовослужбовцям Збройних сил України.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає вину обвинуваченої доведеною повністю та кваліфікує її умисні дії:

- за ч.1 ст.258-3 КК України, як участь у терористичній організації,

- за ч.2 ст.260 КК України як участь у діяльності непередбаченого законом збройного формування.

Суд звертає увагу, що участь особи у непередбаченому законом збройному формуванні терористичної організації (наприклад, у силовому блоці терористичної організації «ДНР») підлягає кваліфікації за сукупністю злочинів, передбачених статтями 258-3 та 260 КК України, що додатково підтверджено правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 27.05.2020р. по справі №296/2803/16-к.

Так, згідно з ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» у разі, коли терористична діяльність супроводжується вчиненням злочинів, передбачених статтями 112, 147, 258 - 260, 443, 444, а також іншими статтями КК, відповідальність за їх вчинення настає відповідно до цього Кодексу. Участь особи у непередбачених законом збройних формуваннях може мати на меті вчинення злочинів, які не охоплюються умислом на здійснення терористичної діяльності у розумінні Закону України «Про боротьбу з тероризмом» та, відповідно, не містять складу злочину, встановленого ч. 1 ст. 258-3 КК, а отже, враховуючи доведеність винуватості ОСОБА_9 в участі безпосередньо у діяльності терористичної організації та у складі непередбачених законом збройного формування, яке є підрозділом вказаної організації, його дії підлягають кваліфікації за сукупністю злочинів, кожен з яких має самостійний склад, передбачений різними статтями Особливої частини КК.

При цьому судом встановлено, що дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя. Про час та дату всіх судових засідань обвинувачена ОСОБА_9 повідомлялася у передбачений законом спосіб, через опублікування виклику у газеті «Урядовий кур`єр», оголошення про її виклик також публікувались на офіційному електронному сайті суду.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_9 колегія суддів враховує, що відповідно до ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно статті 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , не встановлено.

Згідно статті 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_9 не встановлено.

ОСОБА_9 раніше несудима, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, скоїла тяжкий та особливо тяжкий злочини, дії яких були направленні проти громадської безпеки та мають значну суспільну небезпеку.

Вирішуючи питання щодо додаткового покарання за ст. 258-3 ч. 1 КК України у вигляді конфіскації майна, суд зазначає, що стороною обвинувачення було доведено, що протиправна діяльність ОСОБА_9 була пов`язана, крім іншого, з матеріальним збагаченням обвинуваченого внаслідок такої злочинної діяльності, тому на думку колегії суддів при призначенні покарання винному необхідно застосувати, як додаткове покарання, конфіскацію усього майна, що належить на праві власності ОСОБА_9 .

В зв`язку із призначеннями обвинуваченій покарання, яке слід відбувати реально, суд вважає за необхідне обрати їй запобіжний захід у виді тримання під вартою без строку дії даного запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 323, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч.2 ст. 260 КК України та призначити їй покарання:

-за ч.1 ст. 258-3 КК України - 12 ( дванадцять ) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

-за ч.2 ст. 260 КК України- 07 ( сім ) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Обрати засудженій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України, уродженці с. Павлівка Мар`їнського району Донецької області, незаміжньої, з вищою освітою, яка не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , не судима, документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Мар`їнським РВ УМВС України в Донецькій області 18 січня 2006 року, міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_9 рахувати з дати її затримання.

Відповідно до ст. 72 ч.5 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року), зарапхувати до строку відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з з розрахунку одлин день попереднього увязнення за два дні позавлення волі з 12 липня 2017 року по 05 грудня 2017 року (включно).

Стягнути з ОСОБА_9 процесуальні витрати за проведення, на досудовому слідстві судових експертиз в сумі 9904 (дев`ять тисяч дев`ятсот чотири) грн. 00 коп. на користь держави.

Арешт, накладений на майно ОСОБА_9 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 13 липня 2017 року, а саме, на: мобільний телефон марки «Samsung Duos» білого кольору у чохлі червоного кольору; із номером телефону НОМЕР_4 ; 9 візитних карток на ім`я ОСОБА_9 ; квитанція № 13 про обмін валюти; перепустка № 92153 координаційного центру при штабі АТО на ім`я ОСОБА_9 ; грошові кошти в російських рублях на загальну суму 270 рублів; грошові кошти в загальній сумі 3203 гривні; аркуш паперу із рукописними записами; фотокартка особи чоловічої статі - після набрання вироком законної сили - скасувати :

- мобільний телефон марки «Samsung Duos» білого кольору у чохлі червоного кольору із вказаним номером телефону НОМЕР_4 , грошові кошти в російських рублях на загальну суму 270 рублів; грошові кошти в загальній сумі 3203 гривні -конфіскувати в дохід держави;

- 9 візитних карток на ім`я ОСОБА_9 , квитанцію № 13 про обмін валюти, аркуш паперу із рукописними записами, фотокартку особи чоловічої статі - знищити.

Інші речові докази по кримінальному провадженню, після набрання вироком законної сили - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На даний вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності причин, передбачених ст. 138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3