Справа № 686/9237/24
Провадження № 1-кс/686/4076/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Хмельницької області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000117,

УСТАНОВИЛА:

22.04.2025 старший слідчий СУ ГУНП у Хмельницької області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_4 : автомобіль легковий/універсал - загальний, марки KIA, моделі SPORTAGE, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження, із метою забезпечення покарання у виді конфіскації майна.

У обґрунтування клопотання указав, що слідчими СУ ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000117 від 01.03.2024, відомості у якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

У ході досудового розслідування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 307 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 255 та санкція ч. 3 ст. 307 КК України, що інкримінуються ОСОБА_4 , передбачають конфіскацію майна.

Відповідно до облікової картки № від 25.04.2024 установлено, що за ОСОБА_4 зареєстрований ЛЕГКОВИЙ/УНІВЕРСАЛ - ЗАГАЛЬНИЙ, марки KIA, моделі SPORTAGE, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Слідчий у судове засідання не з`явився, у клопотанні міститься прохання про проведення судового розгляду клопотання без участі ініціатора та без участі власника майна. Вимоги клопотання підтримує у повному обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним із метою забезпечення арешту майна.

Із урахуванням наведеного, оскільки клопотання подане із метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, для запобігання спробам відчуження указаного майна або вжиття підозрюваною інших заходів, які зашкодять досудовому розслідуванню кримінального провадження, слідча суддя уважає можливим проводити розгляд клопотання без повідомлення власника майна підозрюваної ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр уважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення із юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до положень п. 3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається із метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Положеннями ч. 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, ураховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, у тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

19.04.2025 ОСОБА_4 письмово повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2,3 ст. 307 КК України, а саме про те, що « ОСОБА_5 не пізніше квітня 2024 року дізналась про наявність значного попиту на психотропну речовину, обіг якої обмежено сибутрамін, а також можливість його придбання у великих обсягах на території Республіки Молдова. Діючи умисно, з корисливих мотивів, обравши як спосіб отримання стабільного незаконного прибутку вчинення злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин, які полягали у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні та пересиланні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини обіг якої обмежено сибутраміну, розуміючи, що самостійно вчиняти такі злочини буде складно, не пізніше квітня 2024 року прийняла рішення про створення злочинної організації із чіткою ієрархічною структурою, де виступила як керівник (організатор).

Із метою отримання на території Республіки Молдова замовлених ОСОБА_5 партій препаратів, що містять сибутрамін, та доставки їх до прикордонного із Україною міста Отач для подальшого переміщення із приховуванням від митного контролю до м. Хмельницький, остання залучила до злочинної організації громадян Республіки Молдова ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , із якими має близькі відносини.

До вищої ланки указаної організації на основі добровільності та єдності злочинних намірів організатор залучила ОСОБА_8 , який проживає поблизу державного кордону із Республікою Молдова та має можливості організувати та забезпечити функціонування каналу переправлення психотропної речовини із Республіки Молдова. Виконуючи відведену йому роль та доручення організатора ОСОБА_8 керував діями підпорядкованої йому ОСОБА_9 , яка згідно плану злочинної організації отримувала від ОСОБА_6 на території м. Отач (Молдова) психотропну речовину сибутрамін, для доставки в Україну поза митним контролем.

Для досягнення злочинного задуму ОСОБА_5 , не маючи можливості самостійно збувати препарати із вмістом сибутриміну у великих кількостях, реалізовуючи відведену собі роль організатора, створила мережу збуту вказаного психотропного засобу. При цьому організатор забезпечувала постійний взаємозв`язок між діями учасників злочинної організації, що здійснювали незаконне придбання та переправлення в Україну препаратів із вмістом сибутриміну, із діями учасників, які збували такі препарати кінцевим споживачам, узгоджуючи при цьому необхідні обсяги психотропної речовини. Зокрема, ОСОБА_5 залучила у якості безпосередніх збувачів осіб, які раніше купували у неї препарати, що містять сибутрамін, для особистого вживання: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Із метою забезпечення конспірації злочинних дій ОСОБА_5 створила для спілкування учасників організації закриті групи у месенджері Viber.

Крім того, із метою допомоги у підтриманні функціонування злочинної організації та виконання вказівок щодо забезпечення взаємозв`язку між діями структурних частин злочинного об`єднання, що займалися постачанням та збутом психотропної речовини, ОСОБА_5 залучила ОСОБА_14 .

Таким чином, упродовж квітня червня 2024 року ОСОБА_5 підшукавши співучасників та розподіливши між ними обов`язки, об`єднала їхні зусилля для реалізації узгодженого плану, тобто створила злочинну організацію.

Члени злочинної організації у період із червня 2024 по квітень 2025 року вчинили ряд тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, що полягали у придбанні, зберіганні, перевезенні, пересиланні із метою збуту та збуті психотропної речовини сибутраміну.

На ОСОБА_4 , як на виконавця у складі злочинної організації, покладено виконання наступних функцій: приймала замовлення на придбання споживачами препаратів, які містять у своєму складі психотропну речовину обіг якої обмежено сибутрамін, повідомляючи при цьому вказаним особам номер рахунку та вартість, після чого здійснювала їх фасування та збут».

Слідчою суддею установлено, що згідно із обліковою карткою № від 25.04.2024, ОСОБА_4 на праві власності належить автомобіль легковий/універсал - загальний, марки KIA, моделі SPORTAGE, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 (свідоцтво НОМЕР_3 ).

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно із ст. 94, 132, 173 КПК України, ураховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, у тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Зважаючи на те, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_4 , позаяк надано докази, що транспортний засіб належить їй на праві власності, остання набула статусу підозрюваної, оскільки 19.04.2025 ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2,3 ст. 307 КК України, санкції яких передбачають покарання у виді позбавлення волі із конфіскацією майна, а тому із метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, клопотання про арешт підлягає задоволенню.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна із метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню.

А тому клопотання слідчого є обґрунтованим.

Приходячи до такого висновку, слідча суддя ураховує і те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчою суддею не установлено.

Із урахуванням ч. 4 ст. 173 КПК України, відповідно до якої у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, ураховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідча суддя приходить до висновку накласти арешт із тимчасовим позбавленням права на відчуження та розпорядження на автомобіль легковий/універсал - загальний, марки KIA, моделі SPORTAGE, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , проте із залишенням правомочності користування означеним транспортним засобом.

Такий захід забезпечення кримінального провадження не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Менш обтяжливий спосіб арешту майна, на думку слідчої судді, призведе до неможливості його збереження та може призвести до перетворення, передачі, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідча суддя -

постановила:

Задовольнити клопотання.

Накласти арешт із тимчасовим позбавленням права на відчуження та розпорядження на автомобіль легковий/універсал - загальний, марки KIA, моделі SPORTAGE, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Виконання ухвали доручити старшому слідчому ВРОТЗ СУ ГУ НП в Хмельницькій області ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 5 днів із дня її оголошення; якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється із дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідча суддя