Справа №195/2129/24
Провадження № 1-кп/195/24/25 В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.02.2025 року с-ще Томаківка
Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Топила, Томаківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України,
громадянин ОСОБА_4 13.11.2024 року близько 16:05 год знаходився поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , у якому проживає та яке перебуває у власності громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де у нього раптово виник кримінальний умисел на порушення недоторканності житла, шляхом незаконного проникнення до приміщення будинку та території вказаного вище домоволодіння.
Реалізуючи свій кримінальний умисел на порушення недоторканності житла особи, а саме: на незаконне проникнення до житла та території вказаного домоволодіння особи, громадянин ОСОБА_4 , в той же день, тобто 13 листопада 2024 року, приблизно о 16 годині 10 хвилин, всупереч волі законного володільця громадянки ОСОБА_5 , а так само без її дозволу, за відсутності будь-яких причин для порушення недоторканості житла та території домоволодіння особи, усвідомлюючи, що територія даного домоволодіння огороджена суцільним парканом, а вхідна металева хвіртка зачинена на металевий засув, діючи умисно, незаконно, протиправно, шляхом вчинення механічних дій власною рукою відчинив металевий засув на хвіртці та вторгся на територію домоволодіння АДРЕСА_2 .
Продовжуючи свою кримінальну діяльність громадянин ОСОБА_4 , послідовно, реалізовуючи свій кримінальний умисел на незаконне проникнення до житла особи житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою, усвідомлюючи, що порушує його недоторканність, перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння, підійшов до вхідних дверей житлового будинку, де встановив, що вхідні двері до житлового будинку не зачинені на замок, шляхом вчинення механічних дій власною рукою відчинив за ручку дані вхідні двері, після чого зайшов в середину приміщення житлового будинку, тобто, незаконно проник до житла, в якому проживає потерпіла ОСОБА_5 , чим грубо порушив ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи.
Крім того, громадянин ОСОБА_4 в кінці вересня 2024 року в денний час доби (точні дату та час досудовим розслідуванням встановити не вдалось за можливе), знаходився у полезахисній лісосмузі, розташованій на околиці населеного пункту с. Мирове, Мирівської територіальної громади, Нікопольського району, Дніпропетровської області, де при невстановлених обставинах знайшов металеву коробку в середині якої знаходились: предмет схожий на гладкоствольну вогнепальну зброю саморобний однозарядний пістолет, предмети схожі на боєприпаси 5,45 мм проміжні патрони в загальній кількості 100 штук, предмети схожі на боєприпаси патрони калібру 5,6 мм кільцевого запалення в загальній кількості 3 штуки, одразу після чого у нього виник злочинний умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання зазначеної вогнепальної зброї і бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання зазначеної вогнепальної зброї і бойових припасів без передбаченого законом дозволу, громадянин ОСОБА_4 , перебуваючи в той же час та в тому ж місті, порушуючи положення додатку № 1, затвердженого пунктом 1 Постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 №2471-12 «Про право власності на окремі види майна», відповідно до яких не може перебувати у власності громадян зброя, боєприпаси, вибухові речовини (крім мисливської, пневматичної, спортивної зброї, і боєприпасів до неї), діючи всупереч вимог, визначених Інструкцією «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року із змінами та доповненнями, а також всупереч вимог Положення «Про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року із змінами та доповненнями, переконавшись і усвідомлюючи, що знайдені ним предмети є вогнепальною зброєю і бойовими припасами, посягаючи на громадську безпеку в частині забезпечення від порушення правил обороту (користування населенням) вогнепальної зброї, бойових припасів, діючи умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу, при невстановлених обставинах придбав на місці знаходження: предмет схожий на гладкоствольну вогнепальну зброю саморобний однозарядний пістолет, предмети схожі на боєприпаси 5,45 мм проміжні патрони в загальній кількості 100 штук, предмети схожі на боєприпаси патрони калібру 5,6 мм кільцевого запалення в загальній кількості 3 штуки.
Не зупиняючись на досягнутому злочинному результаті, громадянин ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, в кінці вересня 2024 року в денний час доби (точні дату та час досудовим розслідуванням встановити не вдалось за можливе), перебуваючи на тому ж місці, умисно, незаконно, всупереч вищенаведених норм діючого законодавства України, без передбаченого законом дозволу, утримуючи при собі в знайденій металевій коробці незаконно придбані зазначені предмети, а саме: предмет схожий на гладкоствольну вогнепальну зброю саморобний однозарядний пістолет, предмети схожі на боєприпаси 5,45 мм проміжні патрони в загальній кількості 100 штук, предмети схожі на боєприпаси патрони калібру 5,6 мм кільцевого запалення в загальній кількості 3 штуки, переніс їх до свого постійного місця проживання, тобто до житлового будинку АДРЕСА_1 , де сховав дані предмети у відомому йому місці на полиці дерев`яної тумбочки в кімнаті житлового будинку за вищевказаною адресою, та став незаконно їх зберігати без передбаченого законом дозволу, з моменту придбання до моменту їх виявлення та вилучення працівниками Національної поліції України в ході санкціонованого обшуку, а саме: до 16 години 08 хвилин 22.11.2024 року.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно 13 листопада минулого року прийшов до знайомої ОСОБА_6 . Без її дозволу відкрив хвіртку, потім вхідні двері будинку та зайшов до приміщення. В цей час господиня була відсутня за місцем мешкання. Крім того, у вересні минулого року обвинувачений у лісозмузі біля с.Мирове збирав гриби та знайшов саморобний пістолет і боєприпаси у кількості 103 шт. Все це він приніс додому та зберігав до обшуку. Провину визнає, просить суворо не карати. Висновки для себе зробив.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася. Від неї до суду надійшла заява про проведення судового розгляду у її відсутність. Не заперечує проти призначення покарання не пов`язаного із позбавленням волі.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, інкримінованих йому органами досудового розслідування при обставинах, викладених в обвинувальних актах, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого.
Допитаний в судовому засіданні начальник слідчого відділення ВП № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 суду пояснив, що квитанція № 122 на прийняту зброю та боєприпаси від 27.11.2024 року дійсно містить виправлення, а саме: словосполучення «дев`яносто дев`ять» закреслено, в дужках вказано «сто», потім вказано цифрами 100.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст.162, ч.1 ст.263 КК України, як порушення недоторканності житла, а саме незаконне проникнення до житла особи, та придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, позитивну характеристику, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При цьому суд керується вимогами ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчинених кримінального правопорушення та визнання провини в повному обсязі.
Обставин, які обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При обранні покарання обвинуваченому суд враховує наступне: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості, яке згідно вимог ст.12 КК України, є тяжким злочином та проступком, дані про особу винного, його відношення до скоєного.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини "передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Відповідно до п.п.2,3,10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику застосування судами кримінального покарання» більш суворе покарання особам, скоївшим злочин на грунті пияцтва та наркоманії, за наявності рецидиву, у складі злочинних груп та менш суворе покарання може призначатися особам, які щиросердно розкаялися у скоєному, активно сприяли розкриттю злочину, при цьому враховується стадія здійснення злочину, кількість епізодів, роль кожного із співучасників, характер та ступень тяжкості наслідків, які настали.
Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, наявність посередньої характеристики, обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд приходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства, і вважає необхідним призначити міру покарання у межах санкцій ч. 1 ст. 162, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70 КК України, із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, звільнивши громадянина ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком.
Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України, саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід відносно громадянина ОСОБА_4 не обирався.
Відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України, процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.337, 368, 370, 373-374, 376, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд
визнати винним громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.162 КК України - у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки;
- за ч. 1 ст.263 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі вимог ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 3 ( три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.76 КК України додатково покласти на громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирати.
Речові докази по кримінальному провадженню:
-саморобний предмет, схожий на предмет для вистрілів, який знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів ВП № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі квитанції № 121 від 26.11.2024 - знищити (а.с.55);
-патрони у кількості 100 (сто) штук калібру 5,45, які знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів ВП № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі квитанції № 122 від 27.11.2024 - знищити (а.с.70);
-патрони у кількості 3 (трьох) штук калібру 5,6, які знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів ВП № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі квитанції № 123 від 27.11.2024 - знищити (а.с.82);
-диск з відеозаписом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , від 22.11.2024 року, який долучений та знаходиться в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження (а.с.31);
Повний текст вироку суду вручити учасникам судового провадження в день його проголошення відповідно до вимог ст.615 ч.15 КПК України.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1

25.02.2025