Справа № 761/3907/25
Провадження № 1-кс/761/3210/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 120 241 051 000 017 35 від 16.09.2024 за ч. 1 ст. 193 КК України про арешт майна,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення у кримінальному провадженні № 120 241 051 000 017 35 від 16.09.2024 арешту на тимчасово вилучене майно.

На обґрунтування клопотання зазначено, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві за процесуальним керівництвом Шевченківської окружної прокуратури м. Києва проводиться досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 193 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява директора Національного музею історії України щодо можливого факту незаконного заволодіння скарбом, який може мати особливу історичну, наукову, художню та культурну цінність.

Встановлено, що співробітниками Національного музею історії України зафіксовано факт можливого заволодіння скарбом, який може мати особливу історичну, наукову, художню та культурну цінність.

Під час обшуку 23.01.2025 за адресою - АДРЕСА_1 , вилучено срібну фібулу (застібку), розміром 5х2 см.

Постановою слідчого від 24.01.2025 вищевказане майно на підставі ст. 98 КПК України визнано речовими доказами.

У зв`язку з тим, що це майно є тимчасово вилученим, з метою його збереження, прокурор просила накласти на нього арешт.

У судове засідання прокурор не з`явилася, просила розглянути клопотання за її відсутності.

Власник тимчасово вилученого майна, будучи повідомленим завчасно та належним чином, в судове засідання також не з`явився.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК фіксація за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном серед іншого може бути предмет кримінального правопорушення.

Частиною 2 статті 168 КПК визначено, що тимчасове вилучення майна, зокрема, може здійснюватися під час обшуку.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими прокурором матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 193 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурором та матеріалами клопотання доведено, що вилучене майно, на яке ініційоване накладення арешту, може містити на собі інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна, оскільки вказане майно містить на собі інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 120 241 051 000 017 35 від 16.09.2024 за ч. 1 ст. 193 КК України арешт на майно, вилучене 23.01.2025 під час обшуку за адресою - АДРЕСА_1 , а саме:

-срібну фібулу (застібку), розміром близько 5х2 см.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1