Справа №760/3069/25 1-кс/760/2487/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Києві клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у кримінальному провадженні №0000192 від 25.04.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України, -

в с т а н о в и в :

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000192 від 25.04.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України.

Клопотання, зокрема, обґрунтовується тим, що 27.11.2024 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000192 від 25.04.2024 до 12.12.2024 року.

11.12.2024 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000192 від 25.04.2024 року до 08.02.2025 року.

06.02.2025 року слідчим суддею Солом`янського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у межах 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням на підозрюваного обов`язків.

У клопотанні також зазначено, що підставою для застосування і продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стало письмове повідомлення про підозру від 22.11.2024 і 29.11.2024. У письмових повідомленнях про підозру обсягом 16 аркушів лише 2 абзаці ідентичного змісту присвячені діям ОСОБА_4 , що вона «за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, перебуваючи на території України, за вказівкою ОСОБА_6 здійснювала підготовку супровідних документів (контрактів, специфікацій, інвойсів, комерційних пропозицій та інше) до товарів, які експортувались з ПП НВФ «ЕЛЄКС» (Україна) до «S.R.L Argo Power» (м. Комрат, Молдова)» (кінець 7-го - початок 8-го аркушів, 14-й аркуш письмового повідомлення про підозру від 29.11.2024).

Також зазначається, що як під час допиту у якості підозрюваної слідчим, так й у районному та апеляційному судах, ОСОБА_4 повідомила, що на прохання колеги роздрукувала з комп`ютера договір про поставку продукції з Одеси до Молдови і надала його на підпис керівнику, інших дій не вчиняла. Вона є патріоткою України, неодноразово зі своєї зарплати донатила ЗСУ, виготовлювала «окопні свічки» і надавала іншу допомогу військовим.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні пособництва в пособництві державі-агресору шляхом добровільного збору, підготовки, передачі матеріальних ресурсів та грошових коштів представникам окупаційній адміністрації держави-агресора.

Разом з тим, роздруківка з комп`ютеру на папір тексту щодо експорту товарів власного виробництва до Молдови не є такими діями, як пособництво у зборі, підготовці чи передачі матеріальних ресурсів представнику окупаційної адміністраціїдержави-агресора. Окрім цього, у повідомленні про підозру відсутня інформація, що ОСОБА_4 передавала чи сприяла комусь у передачі матеріальних ресурсів чи грошових коштів якомусь представнику окупаційної адміністрації держави-агресора. У повідомленні про підозру не визначено представника окупаційної адміністрації держави-агресора, тобто він уявний, а не реальний. То, що у м. Одесі та Республіці Молдова немає окупаційної адміністрації держави-агресора загальновідомий факт.

Крім того, захисник в клопотанні зазначає, що папери з текстом стають документами лише після того, як їх оформлено відповідно до чинного законодавства - у даному випадку підписано керівником і поставлено печатку. Таких дій ОСОБА_4 не вчиняла (не мала повноважень), і в підозрі про це не стверджується.

Відтак, зазначена у повідомленні про підозру дія ОСОБА_4 не містить ознаки пособництва (ч. 5 ст. 29 КК України) у таких діях, як збір, підготовка, передача матеріальних ресурсів представнику окупаційної адміністрації держави-агресора (ч. 1 ст. 111-2 КК України).

Крім того, захисник в клопотанні зазначає, що ОСОБА_4 має батьків похилого віку, батько - інвалід другої групи, який потребує постійного догляду з боку ОСОБА_4 , оскільки мати через свій вік і стан здоров`я не може належним чином доглядати за чоловіком. Вона має постійне місце проживання та роботи, стійкі соціальні зв`язки, гідну репутацію, характеризується позитивно. Немає кримінальних зав`язків, не володіє ні теоретичними знаннями, ні практичними навичками щодо методів та форм оперативно-розшукової діяльності й таємного переховування від органу досудового розслідування та суду. На всій території України введено військовий стан, діє комендантська година, наявні чисельні блокпости, здійснюється патрульовання правоохоронними органами та військовослужбовцями.

Отже, захисник вважає, що з урахуванням обставин і доказів справи, наведених аргументів і особи ОСОБА_4 на даній стадії досудового розслідування застосований до неї запобіжний захід справедливо змінити на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_4 підтримали подане клопотання та просили його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні, та змінити підозрюваному запобіжний захід на особисте зобов`язання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що повідомлена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою, ризики - доведеними, а наявний запобіжний захід забезпечує її належну процесуальну поведінку.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Виходячи з п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

При цьому, відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, що може переконати об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Також згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як передбачено ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва №760/30190/24 від 27.11.2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 12.12.2024 року, без визначення розміру застави, який в подальшому продовжувався.

Також, 06.02.2025 року слідчим суддею Солом`янського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 605 600 грн. з покладенням на підозрюваного обов`язків.

За підозрюваного ОСОБА_4 внесено заставу, у зв`язку з чим останню звільнено з-під варти.

Також встановлено, що стороною захисту в судовому засіданні не доведено, що повідомлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України, є необґрунтованою.

Крім того, стороною захисту не спростовано висновків слідчих суддів про встановлення щодо ОСОБА_4 ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя також доходить висновку, що стороною захисту не доведено, що для запобігання вищевказаному ризику достатньо застосувати такий запобіжний захід як особисте зобов`язання.

Враховуючи викладене, слідчим суддею не встановлено підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 194, 201 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , поданого в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1