Справа № 638/1806/25
Провадження № 1-в/638/232/25
УХВАЛА

Іменем України

05 березня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника ДУ «Олексіївської виправної колонії (№25)» ОСОБА_6 , про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року відносно засудженого ОСОБА_5 ,

встановив:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника ДУ «Олексіївської виправної колонії (№25)» ОСОБА_6 , про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року відносно засудженого ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що у у державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» відбуває міру покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 08 листопада 2021 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Контопського міськрайонного суду Сумської області від 02 листопада 2018 року у виді 1 року обмеження волі, що в перерахунку відповідно до ст.72 КК України відповідає 6 місяцям позбавлення волі та остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Початок строку: 19 серпня 2021 року

Кінець строку: 19 серпня 2026 року

Вирок набрав законної сили: 30 червня 2022 року

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 02 листопада 2018 року, ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені за ч.2 ст.185 КК України:

??05.07.2018 року на суму 408 грн.; (383 грн. та 25 грн.);

??05.09.2018 року на суму 285 грн. (260 грн. та 25 грн.);

??28.08.2018 року на суму 425 грн. ( 400 грн. та 25 грн.)

За ч.2 ст.190: 01 жовтня 2018: на суму 742 грн. 14 коп. (558 грн. 14коп., 159 грн., 25 грн.)

Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX) особа піддається адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Прожитковий мінімум станом на 01 січня 2018 року становив 1762 грн.

Таким чином, установа виконання покарань просить звільнити ОСОБА_5 за покарання призначеним вироком від 30.10.2018 року Конотопського міськрайонного суду Сумської області , у зв?язку із усуненням кримінальної караності діяння; виключити з вироку від 08 у листопада 2021 року Конотопського міськрайонного суду посилання на приписи ст.71 та ст.72 КК України.

Представник установи виконання покарань у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити. Крім того, доповнив клопотання, а саме просив звільнити засудженого ОСОБА_5 від покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02.11.2018 року.

Засуджений у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 жовтня 2018 року було затверджено угоду про примирення, укладену 29 серпня 2018 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 , визнано останнього винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді арешту строком три місяці.

За змістом вказаного вироку, 09.06.2018 року ОСОБА_5 , який раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності і має незняті та непогашені судимості, вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та завдав потерпілій особі матеріальну шкоду на суму 750,00 грн.

Також, за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02.11.2018 року ОСОБА_5 був визнаний винним за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді чотирьох років обмеження волі;

- за ч.2 ст.190 КК України два роки обмеження волі;

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, йому було визначено покарання у виді чотирьох років обмеження волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Конотопського міськрайонного суду від 30.10.2018 року, більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді чотирьох років обмеження волі.

За вказаним вироком ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені за ч.2 ст.185 КК України:

05.07.2018 року на суму 408 грн.; (383 грн. та 25 грн.);

05.09.2018 року на суму 285 грн. (260 грн. та 25 грн.);

28.08.2018 року на суму 425 грн. ( 400 грн. та 25 грн.)

За ч.2 ст.190: 01 жовтня 2018: на суму 742 грн. 14 коп. (558 грн. 14 коп., 159 грн., 25 грн.).

Крім того, вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 листопада 2021 року, ОСОБА_5 було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначено йому покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України ОСОБА_5 за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду від 02 листопада 2018 року у виді одного року обмеження волі, що в перерахунку відповідно до ст. 72 КК України відповідає шести місяцям позбавлення волі, і остаточно визначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Згідно положень ч.ч. 2,3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум на 2018 рік для працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня.

Засуджений за вироками Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 жовтня 2018 року та від 02 листопада 2018 року вчинив злочини, розмір матеріальної шкоди яких на день вчинення правопорушення не перевищував розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а також за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення..

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті4КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Враховуючи те, що ОСОБА_5 за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 жовтня 2018 року завдав потерпілому матеріальну шкоду 09.06.2018 року злочинної діяльності на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, станом на день скоєння крадіжки майна, то вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого від призначеного покарання на підставі ч.2 ст. 74 КК України.

Також суд вважає за можливе привести вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02 листопада 2018 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, та на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, та звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від покарань, призначених за цим вироком за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, оскільки, станом на день скоєння, вчинені ним діяння 05.07.2018 року на суму 408 грн.; (383 грн. та 25 грн.); 05.09.2018 року на суму 285 грн. (260 грн. та 25 грн.); 28.08.2018 року на суму 425 грн. ( 400 грн. та 25 грн.); за ч.2 ст.190: 01 жовтня 2018 року на суму 742 грн. 14 коп. (558 грн. 14коп., 159 грн., 25 грн.), відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ, не є кримінально-караними на теперішній час.

Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_5 звільняється від покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02 листопада 2018 року, посилання на приписи ч.4 ст. 70 КК України щодо поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Конотопського міськрайонного суду від 30.10.2018 року, більш суворим, з вказаного вироку виключаються.

У той же час, ОСОБА_5 вважається засудженим за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 листопада 2021 року ч.2 ст. 186 КК України, розмір покарання за вказані діяння визначений судом при ухваленні вироку.

Однак, враховуючи те, що засуджений ОСОБА_5 також звільняється від покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02 листопада 2018 року, суд вважає за можливе виключити з вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 листопада 2021 року посилання на приписи ст. 71, 72 КК України, щодо часткового приєднання за сукупністю вироків до покарання за цим вироком покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду від 02 листопада 2018 року.

За таких обставин, клопотання установи виконання покарань є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд,-

ухвалив:

Клопотання начальника ДУ «Олексіївської виправної колонії (№25)» ОСОБА_6 , про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року відносно засудженого ОСОБА_5 - задовольнити.

Привести вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 жовтня 2018 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, та на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від покарання, призначеного за цим вироком за ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, за яке його було засуджено.

Привести вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02 листопада 2018 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, та на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від покарань, призначених за цим вироком за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, у зв`язку із усуненням караності вчинених ним діянь, за які його було засуджено.

Виключити з вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02 листопада 2018 року посилання на приписи ч.4 ст.70 КК України, щодо поглинення за сукупністю злочинів менш суворого покарання, призначеного за вироком Конотопського міськрайонного суду від 30.10.2018 року, більш суворим, та остаточного призначення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покарання у виді чотирьох років обмеження волі.

Виключити з вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 листопада 2021 року, посилання на приписи ст. 71, 72 КК України, щодо часткового приєднання за сукупністю вироків до покарання за цим вироком покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду від 02 листопада 2018 року у виді одного року обмеження волі, що в перерахунку відповідно до ст. 72 КК України відповідає шести місяцям позбавлення волі, і остаточного визначення покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженим за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 листопада 2021 року за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду протягом 7 діб з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Повний текст ухвали складений 10.03.2025 о 13:00 год.

Суддя ОСОБА_1