ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2641/19 Номер провадження 11-сс/814/2/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції апеляційну скаргу з доповненнями захисника- адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 13 березня 2024 року у кримінальному провадженні №0000065,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 про скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000065 від 15.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Суддя вказав, що обставини, на які посилається представник скаржника: відмова від свідчень ОСОБА_9 , критична оцінка судом зібраних доказів і інше, що встановлено вироком Крюківського районного суду м.Кременчука від 07.12.2020 року у справі №536/614/19 за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , не можуть бути взяті до уваги слідчим суддею при розгляді скарги щодо скасування підозри у частині її необгрунтованості, оскільки вказаний вирок оскаржений та, на час розгляду скарги, він не набрав законної сили та прийшов до висновку, що при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_8 органом досудового розслідування були дотримані вимоги положень ст.ст. 276-278 КПК України, в зв`язку з чим підстави для задоволення скарги захисника відсутні.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу захисника ОСОБА_7 та скасувати пред`явлене ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000065 від 15.01.2019 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що доводи слідчого ОСОБА_12 про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 , передбаченого ч.4 ст.187 КК України є голослівними та не підтверджені належними та допустимими доказами, а пред`явлена підозра є не обгрунтованою.

Звертає увагу, що повідомлення про підозру містить протиріччя та не відповідає вимогам ст.277 КПК України.

Стверджує, що постановою від 17.09.2018 року заступника прокурора Полтавської області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000213 було продовжено до 4 місяців, а саме до 18.11.2018, хоча прокурор мав компетенції на продовження строку лише до 3 місяців, тобто до 18.10.2018, в зв`язку з чим прокурор не мав права приймати постанову від 15.01.2019 про виділення матеріалів досудового розслідування від 15.01.2019 у кримінальному провадженні № 0000213 від 05.03.2018 та погоджувати пред`явлену підозру ОСОБА_8 , а слідчий ОСОБА_12 не мав права пред`являти підозру поза межами строків досудового розслідування.

Захисник ОСОБА_7 не заперечував щодо розгляду його апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи та кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та доповнення до апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Порядок повідомлення особі про підозру визначений у главі 22 КПК України.

Статтею 276 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор. Згідно п. 3 ч.1 даної статті повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках, зокрема, наявності достатніх доказів для підозри особи в учиненні кримінального правопорушення.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч, 1ст. 277 КПК України, та містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до вимог ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з положеннями ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляв певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення здійснюються у порядку, передбаченому главою 11 КПК України, тобто, викликом (ст.133 КПК України), судовим викликом (ст.134 КПК України). Порядок вручення повідомлення визначений ст. 135 КПК України.

З наданих суду матеріалів вбачається, що в провадженні СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000065 від 15.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

21.03.2019 року ОСОБА_8 пред`явлено підозру за ч. 4 ст. 187 КК України.

16.04.2019 року виділено в окреме провадження кримінальне провадження №0000138 відносно ОСОБА_8

17 квітня 2019 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000138 від 16.04.2019 зупинено до встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_8 .

23.10.2023 адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава зі скаргою в порядку п. 10 ч. 1ст. 303 КПК України про скасування повідомлення про підозру відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, складеного в рамках кримінального провадження №0000065 від 15.01.2019.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 13 березня 2024 року, у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру, відмовлено і з цим рішенням погоджується колегія суддів.

Стосовно доводів апелянта стосовно необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яке йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), n. 32, Series A, № 182).

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду. Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Оцінюючи в сукупності обставини кримінального провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді відносно того, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 в контексті її розуміння ЄСПЛ присутня, а тому доводи апелянта в цій частині наразі є передчасними та не можуть бути взяті до уваги.

Крім того, відповідно до вимог п.10 ч.1ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Таким чином, апеляційний суд цілком погоджується з висновком слідчого судді про те, що перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом.

Під час вирішення питання щодо скасування повідомлення про підозру оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, допустимості чи не допустимості доказів, з метою досягнення висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи ґрунтується взагалі підозра на певних доказах, відомостях, щоб виправдати подальше розслідування. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час судового розгляду.

Враховуючи наведене, а також те, що інші доводи сторони захисту щодо порушення процесу пред`явлення підозри не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, апеляційний суд приходить до висновку, що при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_8 органом досудового розслідування були дотримані вимоги ст.276-278 КПК України, а тому доводи захисника є такими, що не тягнуть за собою скасування повідомлення про підозру.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга з доповненнями захисника-до задоволення.

Керуючись ст. ст. 276-278, 303,376,407,422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу з доповненнями адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 13 березня 2024 року- без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4