Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/639/2025 У Х В А Л А
31.01.2025р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строків домашнього арешту щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И В :
01.11.2024р. у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Згідно повідомлення про підозру, 31.10.2024р. ОСОБА_5 , переслідуючи мету збагачення та незаконного отримання прибутку, попередньо домовилась із ОСОБА_4 про незаконне заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_6 під приводом отримання коштів на лікування її племінниці, яка постраждала внаслідок ДТП.
Так, 31.10.2024р. ОСОБА_5 , використовуючи мобільний зв`язок, повідомила ОСОБА_4 про необхідність поїздки в денну пору доби 31.10.2024р. до ОСОБА_6 для незаконного отримання у неї грошових коштів.
У подальшому, 31.10.2024р. близько 09:15 год. ОСОБА_5 , умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, визначила стаціонарний номер телефону, який належить ОСОБА_6 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшого здійснення до неї дзвінка з метою повідомлення їй неправдивої інформації щодо її племінниці та незаконного заволодіння коштами останньої шляхом шахрайства.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , маючи в наявності мобільний телефон, 31.10.2024 близько 09 год. 15 хв. здійснила дзвінок на стаціонарний телефонний номер, де слухавку підняла ОСОБА_6 . Після цього, ОСОБА_5 в телефонній розмові з ОСОБА_6 , використовуючи ефект несподіваності, скориставшись схвилюванням та розгубленим станом потерпілої, видала себе за її племінницю та повідомила про те, що потратила в ДТП, в результаті чого перебуває у лікарні. Скориставшись розгубленим станом потерпілої та її родинними зв`язками, ОСОБА_5 висунула вимогу ОСОБА_6 передати грошові кошти, в якості оплати за лікування.
Потерпіла ОСОБА_6 , будучи введеною в оману, реально сприймаючи слова шахраїв будучи переконаною в тому, що діє в своїх інтересах та в інтересах своєї племінниці, оцінивши характер негативних наслідків, які можуть в подальшому настати відносно її племінниці у випадку якщо вона не передасть вказані шахраями грошові кошти, погодилась передати грошові кошти в сумі сто тисяч гривень. У ході телефонної розмови ОСОБА_6 на запитання ОСОБА_5 , з приводу наявності чи відсутності у останньої грошових коштів, повідомила, що в неї вдома є грошові кошти в сумі сто тисяч гривень, які вона може віддати на операцію в разі необхідності.
Отримавши її згоду на передачу грошових коштів ОСОБА_5 , повідомила їй про приїзд до неї довіреної особи, якій вона повинна передати грошові кошти, при цьому наказала потерпілій постійно знаходитись з нею на телефонному зв`язку, тим самим не даючи можливості ОСОБА_6 усвідомити події, які з нею відбуваються, з метою недопущення здійснення потерпілою телефонних дзвінків до близьких родичів та виявити факт вчинення відносно неї шахрайських дій.
Надалі, ОСОБА_4 , отримавши у ході телефонної розмови від ОСОБА_5 чіткий, раніше розроблений злочинний план вчинення шахрайства, дотримуючись домовленості із ОСОБА_5 , знаходячись в м. Миколаєві та отримавши від останньої через мобільний телефон відомості про місце проживання ОСОБА_6 , прибула за місцем проживання потерпілої за адресою: АДРЕСА_3 , та видаючи себе за довірену особу, умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном, отримала від ОСОБА_6 в приміщенні квартири АДРЕСА_4 вказаного будинку грошові кошти в сумі 100000 грн., після чого місце вчинення злочину залишила.
Таким чином, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , спричинили матеріальну шкоду ОСОБА_6 на суму 100000 грн. (сто тисяч гривень).
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.11.2024р. щодо ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням на неї обов`язків з`являтися за викликом слідчого, прокурора або суду на весь строк досудового розслідування та розгляду справи в суді, а також на строк до 31.12.2024р.: не залишати місце мешкання за адресою АДРЕСА_5 в період з 17:00г. до 08:00г.; не виїжджати за межі м. Одеса; повідомляти про зміну засобів зв`язку; утриматися від спілкування з підозрюваною ОСОБА_4 .
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 31.01.2025р. строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців.
Прокурор звернувся до суду з клопотаннями про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що для завершення досудового розслідування необхідно: здійснити відбір біологічних зразків підозрюваних та потерпілої з метою призначення молекулярно-генетичної експертизи; призначити та отримати висновки молекулярно-генетичної експертизи; провести за участю потерпілої пред`явлення особи для впізнання за голосом; повідомити про підозру в кінцевій редакції; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування та направити до суду. Між тим на даний момент ризики, що існували на момент обрання запобіжного заходу, залишилися й на даний час.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав
Підозрювана та захисник не заперечували щодо продовження домашнього арешту.
Враховуючи наведене, вивчивши матеріали клопотання, приходжу до наступного.
Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Так, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжких та санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років.
При обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчим суддею було враховано тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній, характер вчиненого правопорушення вчиненого за попередньою змовою групою осіб проти особи похилого віку; взято до уваги, що підозрювана хоча й раніше не судима, але не одружена, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштована та не має легальних джерел прибутку, має можливість безперешкодного виїзду за кордон, не визнає свою причетність до вчинення злочину; враховано що досудове розслідування перебуває на початковому етапі, зокрема вживаються заходи щодо встановлення місця знаходження коштів, які стали предметом кримінального правопорушення; беручи до уваги, що підозрюваній відомі адреса місця мешкання та контактні дані потерпілої у даному кримінальному провадженні, за такого були встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу у даному кримінальному провадженні.
На даний час встановлені ризики продовжують існувати та не зменшились, за такого вважаю необхідним продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Керуючись ст.ст. 181, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Щодо ОСОБА_4 продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зобов`язавши її до 31.03.2025р. включно не залишати місце мешкання за адресою АДРЕСА_1 в період 18:30г. до 06:30г. з покладенням обов`язків визначених в ухвалі про обрання запобіжного заходу.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1