Провадження №: 1-в/336/344/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 про вирішення долі речових доказів,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2024 затверджено угоду між прокурором і підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000518 від 01.04.2024, визнано ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, із призначенням відповідного покарання.

Вирок набрав законної сили 05.07.2024.

Надалі до суду звернувся засуджений із вирішенням питання про повернення йому ножа, що був вилучений під час його затримання та який є речовим доказом у кримінальному провадженні.

В судове засідання учасники справи не з`явилися.

Прокурор надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, не заперечував проти повернення засудженому вилученого майна, просив долучити до матеріалів справи постанови про визнання речовими доказами від 01.04.2024 та 19.04.2024, квитанцію № 50 про отримання на зберігання речових доказів, ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.04.2024.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити, зокрема, такі питання: що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Однак із змісту вироку вбачається, що суд при ухваленні вироку не вирішив долю речових доказів, про які йдеться у клопотанні засудженого.

За пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України суд має право вирішити питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Судом встановлено, що постановами слідчого від 01.04.2024 та 19.04.2024 ніж у чохлі, що вилучений під час особистого обшуку ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК, був визнаний речовим доказом.

На підставі квитанції № 50 ніж у сейфпакеті № WAR1044216 зберігається у відділі поліції № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.04.2024 (справа № 336/3061/24) відмовлено у накладенні арешту на вказаний ніж.

Відомостей, що вказане майно є предметом кримінального правопорушення чи є вилученим із законного обігу, суду не надано.

Відповідно до приписів ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, повертаються власнику (законному володільцю).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 369-372, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 задовольнити.

Ніж у чохлі, що зберігається у сейфпакеті № WAR104421 на підставі квитанції № 50 у відділі поліції № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, повернути власнику засудженому ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в частині звільнення від кримінальної відповідальності до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1