Справа №705/7048/24
1-в/705/684/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації СВК №92

(в режимі відео конференції) ОСОБА_4

засудженого (в режимі відео конференції) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань, в режимі відеоконференції між судом та ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92», матеріали клопотання засудженого ОСОБА_5 щодо звільнення від покарання та приведення вироку у відповідності до вимог Закону України,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про звільнення від покарання та приведення вироку, у відповідності до вимог Закону України.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання за безпідставністю.

Представник установи при вирішенні справи поклався на розсуд суду.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Київського апеляційного суду від 11.06.2024 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 11.06.2024р. Зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 15 травня 2024 по 10 червня 2024 року, включно.

Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92».

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»(далі - Закон № 3886-ІХ).

Відповідно до Закону № 3886-ІХ,стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, судом встановлено, що вироком Київського апеляційного суду від 11.06.2024 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Згідно вказаного вироку, ОСОБА_5 21.07.2022 року таємно заволодів грошовими коштами з банківської картки АТ КБ «Приватбанк», що належала ОСОБА_6 на загальну суму 9600 грн..

Згідно частини 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленного законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» установлено з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2481 гривні.

Отже, сума одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян для кваліфікації адміністративних та кримінальних правопорушень, вчинених в 2022 році, становить 1240,50 грн., що є 50 % від 2481 грн..

За таких обставин, враховуючи, що за вироком Київського апеляційного суду від 11.06.2024 року ОСОБА_5 21.07.2022 року вчинив крадіжку на суму 9600 грн., вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення перевищує два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2481 грн. в 2022 році), підстави для звільнення ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Київського апеляційного суду від 11.06.2024 року, у зв`язку з набуттям чинності Закону № 3886-ІХ відсутні.

З огляду на викладене, клопотання засудженого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

Керуючисьст. 74 КК України,ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Київського апеляційного суду від 11.06.2024 року, у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_7