справа № 362/7677/24
провадження № 1-кп/362/736/24
ВИРОК

Іменем України

09.12.2024

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 серпня 2024 року № 0000508, щодо

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянин України, офіційно не працює, має вищу освіту, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України

У судовому розгляді взяли участь:

прокурор ОСОБА_4 ;

потерпілий ОСОБА_5 ;

обвинувачений ОСОБА_3 ;

захисник ОСОБА_6 .

Суд установив:

22 липня 2024 року близько 16:30 ОСОБА_5 і ОСОБА_3 знаходилися на території підприємства, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де між ними відбулась словесна суперечка. В ході вказаного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, усвідомлюючи небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 та став напроти нього з метою спричинення тілесних ушкоджень, обома руками штовхнув потерпілого в область грудей. У цей час до них підійшов ОСОБА_7 , почав їм робити зауваження та намагатися їх розбороняти. Продовжуючи свої умисні дії, ОСОБА_3 у той момент, коли ОСОБА_7 став між ними обличчям до потерпілого, ОСОБА_3 наніс потерпілому ОСОБА_5 однин удар рукою в область лівого ока, завдавши останньому тілесне ушкодження у вигляді перелому медіальної стінки лівої орбіти, садна на носі, синця на обличчі, які за ступенем тяжкості кваліфікується як ушкодження середнього ступеня тяжкості, за критерієм тривалості розладу здоров`я, оскільки перелом медіальної стінки лівої орбіти викликав тривалий розлад здоров`я (більше 21 дня).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, вибачився перед потерпілим, підтвердив усі зазначені в обвинувальному акті обставини та надав показання, відповідно до яких 22 липня 2024 року в післяобідній час він разом із потерпілим перебували в АДРЕСА_3 , де між ними виникла суперечка з робочих питань, внаслідок якої розпочалась бійка, а присутній ОСОБА_7 намагався їх розборонити. Під час конфлікту ОСОБА_3 завдав удару ОСОБА_5 лівою рукою в ліву частину обличчя, а саме в око. Наслідки цього удару зрозумів лише пізніше. При цьому пояснив, що компенсував потерпілому витрати на лікування в розмірі 15 тис. грн.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи, і суд установив, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і провів судовий розгляд із застосуванням правил частини 3 зазначеної статті, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Ухвалюючи вирок, суд вважає за необхідне відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та відповідну практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За наведених вище підстав суд вважає доведеним поза розумним сумнівом пред`явлене обвинувачення та кваліфікує діяння ОСОБА_3 за частиною 1 статті 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених в статті 121 вказаного Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання, суд, беручи до уваги приписи статті 65 КК України, виходить із такого.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КК України, в силу статті 12 цього Кодексу є нетяжким злочином.

Дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, суд установив, що він за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працює, має вищу освіту, одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та часткове добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не встановив.

Таким чином, з урахуванням особи обвинуваченого, характеру та наслідків вчиненого кримінального правопорушення, позиції потерпілого та прокурора, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_3 покарання в межах санкції частини 1 статті 122 КК України санкції у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у статті 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

При цьому суд, враховуючи особу обвинуваченого та позицію учасників судового провадження, вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне, застосувавши статтю 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням із установленням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 615 КПК України, суд

ухвалив:

1. Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

2. На підставі статей 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік і покласти на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, обвинувачений і захисник подати клопотання про помилування.

Суддя ОСОБА_1