1-кп/205/1130/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000162 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Дніпропетровська, громадянин України, маючий вишу освіту, одружений, працює на посаді заступника начальника управління КП «УРЕА ДМР», на утриманні малолітніх дітей не маючий який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

У невстановлений час та місці, але не пізніше 15.06.2023, ОСОБА_3 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документу, оформлення та видача якого передбачена під час обов`язкового медичного огляду в закладі охорони здоров`я за формою первинної облікової документації, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 110 від 14 лютого 2012 року, придбав у невстановлений слідством спосіб та місці, завідомо підроблені офіційні документи, а саме, виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого «№ 21065 від 29 липня 2022 року» на ім`я « ОСОБА_3 » видану комунальним некомерційним підприємством «Міська клінічна лікарня № 4» Дніпровської міської ради та акт дослідження стану здоров`я разом з ехокардіографією «код 681237 від 06.06.2023» на ім`я « ОСОБА_6 , р.н. 1977» виданий комунальним підприємством «Дніпропетровський обласний клінічний центр Кардіології та кардіохірургії Дніпропетровської обласної ради».

Так, ОСОБА_3 , у невстановлений дату та час, але не пізніше 15.06.2023, під час проходження військово- лікарської комісії у ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій кримінально - протиправний умисел, направлений на використання підробленого офіційного документа, а саме, придбаних раніше підроблених виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого «№ 21065 від 29 липня 2022 року» на ім`я « ОСОБА_3 » та акту дослідження стану здоров`я разом з ехокардіографією «код 681237 від 06.06.2023» на ім`я « ОСОБА_6 , р.н. 1977», надав посадовим особам ВЛК у якості документів, що підтверджують медичний огляд особи для підтвердження діагнозу з метою подальшого визнання придатним або непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за станом здоров`я, завідомо підроблені документи, а саме виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого «№ 21065 від 29 липня 2022 року» на ім`я « ОСОБА_3 » видану комунальним некомерційним підприємством «Міська клінічна лікарня № 4» Дніпровської міської ради та акт дослідження стану здоров`я разом з ехокардіографією «код 681237 від 06.06.2023» на ім`я « ОСОБА_6 , р.н. 1977» виданий комунальним підприємством «Дніпропетровський обласний клінічний центр Кардіології та кардіохірургії Дніпропетровської обласної ради» на підставі яких рішенням ВЛК від 20.06.2023 протокол № 118 (36/5686) на підставі ст. 39 а гр. ІІ Розкладу хвороб (додаток І до Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у ЗСУ) Наказу Міністерства Оборони України № 402 від 2008 року та № 466 від 2011 останнього визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, тобто використав завідомо підроблені документи.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у використанні завідомо підробленого документа, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, заявив про розкаяння та осуд своїх дій, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та просив суд, при судовому розгляді застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджуючи зібрані у кримінальному провадженні докази, на підтвердження обставин, викладених в обвинувальному акті, обмежуючись лише його допитом та дослідженням матеріалів, що характеризують її особу.

Захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на повне визнання його підзахисним вини у пред`явленому обвинуваченні, підтвердження ним обставин кримінального провадження, викладених в обвинувальному акті та добровільність його позиції.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим ОСОБА_3 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що він дійсно надав до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 пакет документів щодо стану свого здоров`я, які він отримав не внаслідок медичного обстеження у відповідних закладах охорони здоров`я, а у невідомої особи. Свої дії він пояснив тим, що за його місцем роботи їх регулярно направляють для проходження ВЛК в порядку та у строки визначеним законодавством, проте саме проходження ВЛК і отримання всіх необхідних медичних документів витрачає багато часу, тому він з метою швидкого проходження ВЛК вирішив використати підроблені документи щодо свого стану здоров`я. Зазначив, що на теперішній час він усвідомив протиправність свого вчинку, покаявся та сам засуджує свої дії. Просив застосувати до нього найменш суворе покарання.

Судом, роз`яснені обвинуваченому наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.

З урахуванням повного визнання своє винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим, всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає повне визнання свої вини та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відносяться до категорії кримінального проступку, данні про особу обвинуваченого, який судимості не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно працевлаштований, за місцем мешкання характеризується позитивно, одружений, неповнолітніх дітей не має.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без обмеження його у правах та свободах, а також без здійснення за ним нагляду, у зв`язку з чим, з урахуванням майнового стану обвинуваченого, вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті обвинувачення, яке буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Процесуальні витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню не здійснювалися. Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покаранням за цим законом у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржено, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_7