Справа № 134/2103/24
Провадження № 1-в/134/200/2024
УХВАЛА

іменем України

18 грудня 2024 рокуКрижопільський районний суд Вінницької області

Крижопільський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Крижопіль клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ, Донецької області, який до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, який засуджений вироком Вінницького апеляційного суду від 15.10.2024 за ч. 1 ст. 309, ст. 71, ст. 72 КК України до 2 років 1 місяця обмеження волі,

про звільнення від відбування покарання через хворобу,

ВСТАНОВИВ:

До Крижопільського районного суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про його звільнення від відбування покарання через хворобу, яке мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_4 є інвалідом 2-ї групи.

11.12.2024 року в судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 просив звільнити його від подальшого відбування покарання за хворобою, вказав, що документів підтверджуючих його хворобу не має, в особовій справі наявна індивідуальна програма реабілітації інваліда, просив відкласти розгляд клопотання, для того щоб зібрав документи.

17.12.2024 року засуджений ОСОБА_4 надіслав на електронну адресу суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

18.12.2024 року в судовому засіданні прокурор просила в задоволенні клопотання відмовити, так як засудженим не надано підтверджуючих документів про неможливість подальшого відбування покарання через хворобу.

Вивчивши клопотання засудженого, з`ясувавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши матеріали даної справи та особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

У відповідності до ст.ст 537, 539 КПК України, під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання за хворобою.

Згідно ч. 2 ст. 84 КК України, особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

За змістом п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 року № 8 факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання. Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 30.06.2024 року вироком Вінницького районного суду Вінницької області за ч. 1 ст. 309, ст. 75, п.п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України до двох років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік. 15.10.2024 року вироком Вінницького апеляційного суду вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 30.06.2024 року скасовано в частині призначення покарання та ухвалено новий вирок і призначено ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст.309 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки. Відповідно до ст. ст. 71,72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполь від 14.06.2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки 1 місяць. Строк покарання засудженому ОСОБА_4 ухвалено відраховувати з моменту його прибуття та постановлення на облік у виправному центрі. 18.11.2024 року ОСОБА_4 прибув до ДУ «Крижопільський виправний центр (№113)» для відбування покарання.

Дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_4 судом встановлено, що клопотання засудженого не містить посилань на те, яким чином наявні у нього захворювання перешкоджають відбуттю ним покарання, жодних доводів про те, що наявні у нього захворювання загрожують його життю та можуть призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків жодним чином не підтверджені. В матеріалах особової справи наявна індивідуальна програма реабілітації інвалідів, в якій вказано, що ОСОБА_4 має 2 групу інвалідності, потребує щорічного спостереження у фтизіатра, постійної консультації лікаря ЛФК, на період лікування активного процесу працевлаштування не показане. Клініко-функціональний діагноз та код за МКХ-10 А15.0. Захворювання внутрішніх органів. НЛТБ 26.09.23 р. дисемінован. Дестр+МБТ+М6МГ+риф_гіст.0 КАТ 3 ког2023. РТБ 17.02.23 р. ВДТБ2022 ЛН 1-2 ст. Помірна ендогенна інтоксикація. Однак документів, які підтверджують інвалідність ОСОБА_4 суду не надав, хоча судом було запропоновано їх надати.

Суд вважає, що сама по собі наявність того чи іншого захворювання у засудженого ще не свідчить про можливість його звільнення від відбування покарання згідно ст. 84 КК України, оскільки має бути доведено, що таке захворювання перешкоджає відбуванню покарання.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 року № 8 законним приводом до розгляду питання про звільнення від відбуття покарання засудженого, який захворів на тяжку хронічну хворобу, є подання начальника виправно-трудової установи чи слідчого ізолятора, спецчастини яких обслуговують лікарні для засуджених. У поданні повинні бути наведені такі відомості про особу засудженого: яким судом, коли, за яким законом його було засуджено; міра покарання; відбутий строк останнього; дані про його поведінку за весь час відбування покарання; відомості про минулі судимості; ступінь відшкодування збитків, заподіяних злочином фізичним, юридичним особам і державі; хвороба, якою він страждає, - а також сформульовано прохання про звільнення засудженого від дальшого відбуття покарання у зв`язку з тим, що він захворів на тяжку хворобу. До подання додаються копія вироку, особова справа засудженого та висновок спеціальної лікарської комісії. На вимогу суду можуть направлятись також інші матеріали, які мають значення для вирішення питання про звільнення засудженого.

Згідно з ч. 5ст. 154 КВК України подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби надсилається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилається висновок спеціальної лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

Таким чином, обов`язковою умовою для вирішення питання про звільнення особи від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі є висновок лікарської комісії, який складається за результатами засідання вказаної комісії після обстеження особи та вивчення його особової справи, зокрема, медичної документації. Тобто без надання вказаного висновку суд позбавлений можливості вирішувати питання, пов`язані із звільненням засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою.

Враховуючи те, що у матеріалах справи відсутній висновок спеціальної лікарської комісії, суд вважає клопотання передчасним, оскільки не надано доказів, що він хворіє на тяжку хворобу, яка перешкоджає подальшому відбуванню покарання.

Враховуючи вищезазначене, законні підстави для задоволення клопотання на даний час відсутні.

Керуючись ст. 84 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання через хворобу - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницькій районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя