Справа №707/991/25
Провадження №1-кп/707/157/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001678 від 24.12.2024 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Христинівка Черкаської області, громадянина України, громадянина України, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області № 435 о/с від 26.11.2024 лейтенанта поліції ОСОБА_4 призначено дільничним офіцером поліції сектору дільничних інспекторів поліції відділу превенції Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівники Національної поліції відносяться до працівників правоохоронних органів.

ОСОБА_4 24.12.2024 близько 20 год. 57 хв. в темну пору доби, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «Nissan Note», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю близько 60 км/год по вулиці Спасо-Преображенська в с. Мошни Черкаського району Черкаської області зі сторони с. Будище Черкаського району Черкаської області в напрямку вул. Соборна, на ділянці заокруглення праворуч по його напрямку руху, порушив вимоги пункту 2.9 пп. а), пунктів 12.1, 12.2., 12.4, 13.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N? 1306 від 10.10.2001, згідно з якими:

- п. 2.9 пп. «а» водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- п. 12.1: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п. 12.2: у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;

- п. 12.4: у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год;

- п. 13.3: під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху, -

тобто, перебував у стані алкогольного сп`яніння, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не враховував дорожню обстановку та особливості вантажу, що перевозиться транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості такої швидкості руху, щоб мати змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, перевищив дозволену в населених пунктах швидкість руху, під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «ВА3-21063», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по вказаній вулиці у зустрічному напрямі з пасажиром на передньому пасажирському сидінні - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла - пасажир автомобіля «ВА3-21063», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: травми грудної клітки з переломами 2, 4, 5 ребер праворуч з мінімальним гідротораксом та 6 ребра ліворуч, травму хребта з переломом 5 грудного хребця, травму правої верхньої кінцівки з переломом правої ліктьової кістки, саден обличчя, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Nissan Note», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , а саме: пункту 2.9 пп. а), пунктів 12.1, 12.2., 12.4, 13.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, - знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і настанням наслідків у вигляді отримання потерпілою ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

21.03.2025 між обвинуваченим та потерпілою на підставі ст. 468, 469, 471, 473, 474 КПК України було укладено угоду про примирення.

Згідно зі змістом угоди, яка скріплена підписами сторін, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному вище діянні та відшкодував потерпілій матеріальну та моральну шкоду.

Сторони погоджуються, що відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків, надання допомоги потерпілому після вчинення кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно із ст. 67 КК України, в угоді не вказано.

При узгодженні покарання сторони враховують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем постійного проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на даний час не працює.

Враховуючи, що обвинувачений беззаперечно визнає свою вину у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286-1 КК України, враховуючи особу винного, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, враховуючи вимоги ст. 69 КК України щодо призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, вимоги ч. 1 ст. 69-1 КК України щодо граничного розміру покарання, санкцію ч. 1 ст. 286-1 Особливої частини КК України, сторони домовились про призначення підозрюваному ОСОБА_4 узгодженого покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25 (двадцять п`ять) тисяч 500 (п`ятсот) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілою, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що встановленні в ст. 476 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, визнав повністю. Заключивши відповідну угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілою, він цілком розуміє надані йому законом права, а також роз`яснені йому судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ч. 5 ст. 474 КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов?язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, а тому просила суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджене в ній покарання.

Потерпіла просила затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченому узгоджене покарання. Визнала, що обвинувачений надав їй допомогу після ДТП та відшкодував всю матеріальну та моральну шкоду, надавши суму 6000 доларів США. Претензій до обвинуваченого вона немає.

Захисник також вважав можливим затвердити угоду про примирення.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані прокурором матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного та потерпілої про повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили їх погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Зміст угоди про примирення визначено в статті 471 КПК України.

Частиною сьомої статті 474 КПК України визначено, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин суд дійшов висновку про те, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а його дії органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 286-1 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В силу положення ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде до нього застосоване. Крім того, судом з`ясовано у потерпілої, що вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу. Також судом встановлено, що укладення угоди учасниками є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинуваченому та потерпілій роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про примирення від 21.03.2025 між обвинуваченим та потерпілою в зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам ст. 469, 471 КПК України.

Умови даної угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.

Узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України: законності, справедливості, обґрунтованості, а також вимогам ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, з урахуванням поведінки обвинуваченого після вчинення злочину, який в судовому засіданні визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, виказав готовність нести кримінальну відповідальність, усвідомлюючи свою вину, зробивши належні висновки, відшкодував потерпілій матеріальну та моральну шкоду, а також наявності обставин, що пом`якшують покарання, а саме щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільного відшкодування завданих збитків, надання допомоги потерпілому після вчинення кримінального правопорушення, відсутності обставин, які обтяжують покарання, та особи ОСОБА_4 , який раніше не судимий, враховуючи, що вищенаведені дані про особу обвинуваченого дають підстави вважати, що виправлення останнього та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень можливо досягти, призначивши йому основне покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України, з урахуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25500 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, які передбачені ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлено.

Долю судових витрат суд вирішує на підставі ст.ст. 118-124 КПК України.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України суд вважає за необхідне скасувати арешт, який було накладено ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.12.2024 по справі № 712/15387/24 на автомобіль «Nissan Note», р.н. НОМЕР_3 , а також на автомобіль «ВАЗ-21063», р.н. НОМЕР_4 .

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст.314, ч. 2 ст.373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, що була укладена 21.03.2025 між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0001678 від 24.12.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі одна тисяча п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Не обирати запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.12.2024 по справі № 712/15387/24 на автомобіль «Nissan Note», р.н. НОМЕР_3 , 2011 року випуску, номер шасі НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також на автомобіль «ВАЗ-21063», р.н. НОМЕР_4 , 1987 року випуску, номер шасі НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Долю речових доказів вирішити наступним чином:

- автомобіль «Nissan Note», р.н. НОМЕР_3 , 2011 року випуску, номер шасі НОМЕР_5 повернути у володіння власника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- автомобіль «ВАЗ-21063», р.н. НОМЕР_4 , 1987 року випуску, номер шасі НОМЕР_6 повернути у володіння власника ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- два компакт диски DVD-R білого кольору без написів і малюнків, позначені рукописними записами «1» та «2» з відеозаписами освідування та опитування ОСОБА_4 залишити у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судових експертиз № СЕ-19/124-25/24-ІТ від 10.02.2025, № СЕ-19/124-25/25-ІТ від 07.02.2025, № СЕ-19/124-25/23-ІТ від 27.02.2025, які згідно з довідками в загальній сумі складають 9550 (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень 80 копійок, в дохід держави (реквізити для сплати - отримувач: ГУК у Черк.обл./Черкаськ.р-н/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37930566, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: UA0023477, код класифікації доходів бюджету: 24060300, найменування коду класифікації доходів бюджету: інші надходження).

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому в порядку, передбаченому ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1