Справа № 461/1308/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1266/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 20 грудня 2024 року,

за участю: прокурора ОСОБА_8

захисника - адвоката ОСОБА_7

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу - задоволено. Продовжено строк тримання обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)», строком на 60 днів, тобто до 17.02.2025 року включно, без визначення розміру застави. У задоволенні клопотання ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу - відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням суду, адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить, ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 20 грудня 2024 року щодо ОСОБА_6 змінити, зокрема застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем її проживання з носінням електронного контролю та з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що стороною обвинувачення не надано вагомих доказів, які підтверджують наявності хоча б одного з ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а наведені у клопотанні доводи є не більше ніж припущеннями, які носять абстрактний характер.

Наголошує, що при розгляді клопотання щодо продовження строку тримання під вартою суду необхідно було врахувати ряд обставин, котрі характеризують особу обвинуваченої, а саме те, що остання раніше не судима, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки. Також зазначає, що справа знаходиться на завершальній стадії процесу, у зв`язку з чим ризики зазначені стороною обвинувачення є необґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визначено ст. 422-1 КПК України.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Частиною 2 ст. 331 КПК України передбачено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду, судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та постановлена з дотриманням вимог чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів провадження, на розгляді Галицького районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження №0000019 від 25 січня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

У межах цього кримінального провадження щодо ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25 серпня 2022 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строк дії якого неодноразово було продовжено, востаннє - ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 20 грудня 2024 року.

Продовжуючи строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, фактичні обставини справи, особу обвинуваченої та характер пред`явленого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками в справі.

Суд першої інстанції, із врахуванням вищенаведеного, не знайшов підстав для застосування інших запобіжних заходів альтернативних триманню під вартою, як таких, що не достатні для запобігання ризиків та виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, з чим погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає оскаржуване судове рішення обґрунтованим та вмотивованим, мотиви прийнятого рішення є такими, що відповідають вимогам статей 193-194, 196, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Твердження захисника щодо міцних соціальних зв`язків обвинуваченої, наявності місця проживання та те, що обвинувачена раніше не судима, суд апеляційної інстанції бере до уваги, однак останні не можуть бути самодостатньою підставою для скасування ухвали суду, оскільки такі обставини жодним чином не спростовують встановлених ризиків та не слугували стримуючим фактором у ймовірному здійсненні ОСОБА_6 протиправної діяльності.

Враховуючи наведене та з огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні в матеріалах провадження відомості та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Таким чином, колегія суддів, виходячи з наведених в апеляційній скарзі сторони захисту мотивів, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни запобіжного заходу обвинуваченій за наслідками апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування ухвали, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст.376, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 20 грудня 2024 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін, а апеляційну скаргу її захисника - адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді