Справа № 175/1906/25
Провадження № 1-кс/175/259/25
У Х В А Л А

про арешт майна

17 лютого 2025 року смт Слобожанське

Слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000161 від 07.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2025 засобами поштового зв`язку до суду спрямовано клопотання старшого слідчого ОСОБА_3 про арешт ножа вилученого 07.02.2025 під час проведення огляду предмета у свідка ОСОБА_5 ..

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000161 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 06.02.2025 до ЧЧ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення про грубе порушення громадського порядку із застосуванням ножа військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в отоларингологічному відділенні за адресою: АДРЕСА_1 порізав руку іншому пацієнту, поводить себе агресивно, погрожує іншим пацієнтам та медичному персоналу.

07.02.2025 під час огляду предмету було вилучено ніж побутового призначення, виданий свідком ОСОБА_5 , яким ОСОБА_6 спричинив тілесні ушкодження.

Згідно показань свідка ОСОБА_5 він є командиром роти ударних безпілотних авіаційних комплексів в/ч НОМЕР_1 , та в його підпорядкуванні перебуває солдат ОСОБА_6 , якого 04.02.2025 госпіталізовано до ЛОР відділення ЦМЛ у м. Краматорську з ДЗ: гайморит. 06.02.2025 приблизно о 21:00 год. йому зателефонували та повідомили, що в приміщенні лікарні перебуває ОСОБА_6 , який конфліктує та бешкетує, маючи при собі ножа. Через 12-15 хвилин свідок прибув до приміщення лікарні, де в коридорі поряд з медичним персоналом побачив нетверезого та агресивного ОСОБА_6 з ножом у правій руці, який він забрав у нього собі. Як він дізнався пізніше, ОСОБА_6 перебуваючи в агресивному стані вчинив конфлікт та наніс тілесні ушкодження військовослужбовцю, який перебував на лікуванні у вказаному відділені.

Старший слідчий ОСОБА_3 просить арештувати вилучений ніж з метою збереження речових доказів, який є знаряддям злочину та відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України.

Від старшого слідчого ОСОБА_3 до суду надійшла заява по розгляд клопотання у його відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Так, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.296 КК України внесені до ЄРДР 07.02.2025 за №0000161.

Для підтвердження обставин, якими обґрунтовується клопотання, слідчому судді надано: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.02.2025, заява адміністрації КНП «Міська лікарня №2» КМР, протокол огляду місця події від 07.02.2025, протоколи допиту свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , протокол огляду предмета від 07.02.2025.

Постановою старшого слідчого ОСОБА_3 від 07.02.2025 вилучений у свідка ОСОБА_5 ніж визнано речовим доказом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Підставою арешту майна з метою збереження речових доказів, згідно з ч.3 ст. 170 КПК України, є відповідність такого майна критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, яка в свою чергу встановлює конкретні критерії, за якими майно може бути визнане речовим доказом в справі.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Слідчим в клопотанні зазначено, що потреба в арешті обумовлена тим, що вилучений ніж відповідає критеріям ст.98 КПК України та має доказове значення у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що з огляду на наведені старшим слідчим та встановлені досудовим розслідуванням обставини, враховуючи положення ч.1 ст.98 КПК України, вилучені речі є знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, а тому мають суттєве значення для встановлення важливих обставин під час досудового розслідування, що в сукупності є підставою для їх арешту.

Також, матеріалами клопотання підтверджено, що в даному випадку мають місце відповідні ризики щодо майна, а саме можливості його приховування, пошкодження, знищення, відчуження, доведено необхідність виконання завдання арешту майна, а саме запобігання можливості таких ризиків.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження прав завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає, оскільки обставини в кримінальному провадженні вимагають вжиття саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

З огляду на вищезазначене, враховуючи характер внесеного до ЄРДР кримінального правопорушення, необхідності встановлення всіх обставин маючих суттєве значення для даного кримінального провадження, що можливо лише в разі проведення низки слідчих (розшукових) дій, в тому числі призначення та проведення судових експертиз, слідчий суддя вважає, що на даній стадії досудового розслідування для забезпечення збереження речових доказів вилучене майно підлягає арешту.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт на ніж, який вилучено 07.02.2025 під час проведення огляду предмета у свідка ОСОБА_5 ..

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про арешт майна або відмову у ньому може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1