Провадження № 1-кп/201/799/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська заяву прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваної ОСОБА_5 , у зв`язку із закінченням строків давності притягнення її до кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, поданого у кримінальному провадженні, відомості про яке 05 квітня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у с. Потоки Кременчуцького району Полтавської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 200 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 200 КК України.

В обґрунтування доводів викладених у клопотанні прокурор ОСОБА_3 посилається на те, що в межах кримінального провадження № 0000016, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 квітня 2024 року, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 200 КК України.

Вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 200 КК України інкримінується ОСОБА_5 у період часу з 17.07.2013 по 18.02.2014 року, на момент вчинення цього злочину передбачене покарання у виді штрафу від п`яти до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України це є злочином середньої тяжкості.

Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком минуло п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Тож, з огляду на те, що з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 200 КК України вже минуло п`ять років, остання може бути звільнена від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

15.01.2025 клопотання прокурора після розгляду відводів (самовідводів) суддів автоматизованою системою документообігу суду розподілене на суддю ОСОБА_4 .

18.02.2025 прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 через систему «Електронний суд» подав заяву про відвід судді ОСОБА_4 .

Прокурор, обґрунтовуючи подану ним заяву про відвід судді, зазначає про те, що суддя ОСОБА_4 23.12.2024 відмовив у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності підозрювану ОСОБА_5 , у зв`язку із закінченням строків давності, поданого у кримінальному провадженні № 201/13884/24 (провадження № 1-кп/201/1076/2024), відомості про яке 05 квітня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 200 КК України, справа № 201/13884/24.

Враховуючи, що суддя ОСОБА_4 вже висловив свою думку стосовно поданого прокурором клопотання щодо звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , а тому вважає, що суддя ОСОБА_4 знов відмовить у задоволенні клопотання стосовно ОСОБА_5 при повторному його розгляді, а тому у прокурора вказані обставини викликають сумнів у неупередженості вказаного судді.

У судове засідання прокурор не прибув, в своїй заяві просив розглянути її без його участі.

У судове засідання ОСОБА_5 не прибула, про причини неявки суду не повідомила, при цьому належним чином повідомлена про розгляд заяви прокурора шляхом надсилання і отримання судової повістки на її номер телефону.

Суддя ОСОБА_4 пояснень стосовно заяви прокурора про його відвід не надав.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши заяву прокурора про відвід, суд доходить до таких висновків.

23.12.2024 суддя ОСОБА_4 відмовив у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності підозрювану ОСОБА_5 , у зв`язку із закінченням строків давності, поданого у кримінальному провадженні № 201/13884/24 (провадження № 1-кп/201/1076/2024), відомості про яке 05 квітня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 200 КК України, справа № 201/13884/24.

При цьому прокурор вказує, що він повторно подав аналогічне клопотання стосовно ОСОБА_5 .

Згідно Кодексу суддівської етики та пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Положення Кодексу суддівської етики та ст. 3 Європейського статуту судді передбачають, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким, як неупереджений, а також положення п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, згідно яких, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення, а також дотримуючись рекомендацій Висновку № 1 Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001р. в частині виключення найменшої підозри в зацікавленості судді у результатах розгляду конкретної справи, навіть, якщо насправді такої зацікавленості немає.

Суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі « Мироненко і Мартиненко проти України»).

Як визначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 9 листопада 2006 р. у справі «Білуха проти України», наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії».

Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства».

Крім того, п. 2.5. «Бангалорських принципів поведінки судді», схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006р., передбачає, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід судді суд також бере до уваги те, що окрім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, за яких заявлення відводу a priori не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.

Враховуючи, що суддя ОСОБА_4 вже висловив свою думку стосовно поданого прокурором клопотання щодо звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , тому з метою запобігання можливим висновкам про те, що суддя якимось чином, прямо чи побічно, зацікавлений у результатах розгляду справи, з метою усунення обставин, які можуть викликати сумніви у його об`єктивності та неупередженості, дотримуючись рекомендацій Висновку № 1 Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001р. в частині виключення найменшої підозри в зацікавленості судді у результатах розгляду конкретної справи, навіть, якщо насправді такої зацікавленості немає, керуючись ст. 75 КПК України, вважаю за можливе заяву прокурора задовольнити і відвести суддю ОСОБА_4 від розгляду клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваної ОСОБА_5 , у зв`язку із закінченням строків давності притягнення її до кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, поданого у кримінальному провадженні, відомості про яке 05 квітня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 200 КК України.

Керуючись ст.ст. 81, 174, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваної ОСОБА_5 , у зв`язку із закінченням строків давності притягнення її до кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, поданого у кримінальному провадженні, відомості про яке 05 квітня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 200 КК України, - задовольнити.

Відвести суддю Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 від розгляду клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваної ОСОБА_5 , у зв`язку із закінченням строків давності притягнення її до кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, поданого у кримінальному провадженні, відомості про яке 05 квітня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 200 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1