н/п 1-кс/953/1476/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні, начальника Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0001352 від 23.11.2024, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, солдата, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія електрика, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19.02.2025 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні, начальника Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», на 60 діб, до проведення підготовчого засідання у суді першої інстанції.

На обґрунтування клопотання прокурор вказує, що слідчим відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001352 від 23.11.2024 за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , солдат на посаді водія електрика військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення злочину, солдат ОСОБА_5 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 на посаді водія електрика, у військовому званні солдат. Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують солдата ОСОБА_5 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, солдат ОСОБА_5 , під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан від 24.02.2022.

Так, ОСОБА_5 , 23 листопада 2024 року приблизно о 12 год. 45 хв., перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, керував автомобілем «FORD RENDGER» р.н. НОМЕР_2 , чим грубо порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, згідно з яким: - п. 2.9 а) «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин» та рухався в районі 546 км + 27 автодороги «Київ-Харків-Довжанський» зі сторони м. Ізюм в напрямку м. Чугуїв Харківської області.

Під час руху в районі 546 км + 27 м автодороги «Київ-Харків-Довжанський», неподалік с. Клугино-Башкирівка Чугуївського району Харківської області, водій ОСОБА_5 , діючи необережно, грубо порушив вимоги п.п. 10.1 та 14.2 в) Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), згідно з якими: п. 10.1 ПДР України «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п. 14.2 « в» ПДР України «Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані»; не врахував дорожню обстановку та перед виконанням маневру обгону попутного транспортного засобу не переконався в тому, що зустрічна смуга вільна на достатній для обгону відстані та у тому, що це буде безпечно, внаслідок чого при виїзді на зустрічну смугу руху допустив зіткнення передньою частиною автомобіля «FORD RENDGER», р.н. НОМЕР_2 , з передньою частиною зустрічного автомобіля «ВАЗ 2108», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, водій та пасажир автомобіля «ВАЗ 2108», р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , загинули на місці пригоди, а пасажирам автомобіля «ВАЗ 2108», р.н. НОМЕР_3 , малолітньому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , спричинено тяжке тілесне ушкодження.

Висновком судово-медичного експерта № 10-12 /3254-Дм/25 від 07.02.2025 встановлено, що причиною смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стала сукупна травма тіла, яка супроводжувалась переломами кісток скелета та ушкодженнями внутрішніх органів, яка в подальшому ускладнилась крововтратою.

Висновком судово- медичного експерта № 10-12/3253-Дм/24 від 15.12.2024 встановлено, що причиною смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , стала несумісна з життям сукупна травма тіла.

Відповідно висновку судово-медичного експерта № 12-14/653-А/24 від 10.01.2025 потерпіла ОСОБА_9 внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому кісток носу, забійної рани лобової ділянки, закритої травми грудної клітини, уламкові переломи середніх відрізків 1-3 ребер ліворуч зі значним зміщенням уламків 1 та 2 ребер, перелому переднього відрізку 1го ребра праворуч з помірним зміщенням, забій серця, забій легенів, лівобічний гемопневмоторакс, закриті переломи поперечних відростків 1-4 поперекових хребців праворуч, закритий поперечний перелом лівої кульшової западини та уламковий перелом її заднього краю зі зміщенням уламку, закриті переломи лонної та сідничної кісток праворуч, перелом лонної кістки ліворуч без істотного зміщення, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Відповідно висновку судово-медичного експерта № 12-14/659-А/24 від 10.01.2025 малолітній потерпілий ОСОБА_8 внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження у вигляді: важкої черепно-мозкової травми, дві забійні рани тім`яної ділянки зліва, поширеної субапоневротичної гематоми, лінійного перелому потиличної кістки праворуч з поширенням на основу черепа, забою головного мозку, закритого уламкового перелому лівої стегнової кістки в середній третині із зсувом, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Порушення п. п.10.1. і 14.2 «в» Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди у результаті якої він не врахував дорожню обстановку та перед виконанням маневру обгону попутного транспортного засобу не переконався в тому, що зустрічна смуга вільна на достатній для обгону відстані та у тому, що це буде безпечно, внаслідок чого при виїзді на зустрічну смугу руху допустив зіткнення передньою частиною автомобіля «FORD RENDGER», р.н. НОМЕР_2 , з передньою частиною зустрічного автомобіля «ВАЗ 2108», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 , внаслідок чого водій та пасажир автомобіля «ВАЗ 2108», р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 загинули на місці пригоди, а пасажирам автомобіля «ВАЗ 2108», р.н. НОМЕР_3 , малолітньому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спричинено тяжке тілесне ушкодження.

Під час досудового розслідування, виконувачем обов`язків керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_10 продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 24.02.2025.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.01.2025 стосовно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24.02.2025 включно, в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

В подальшому визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту, слідчим повідомлено ОСОБА_5 про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження.

17.02.2025 згідно зі ст. 290 КПК України матеріали кримінального провадження та обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 направлений до Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.

Однак, на підставі рішення зборів суддів Чугуївського міського суду Харківської області від 17 лютого 2025 року (протокол № 2), акту «Щодо температурного режиму в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області» від 17 лютого 2025 року, в зв`язку з аварією на магістралі теплопостачання 03 лютого 2025 року, відсутністю теплопостачання в Чугуївському міському суді Харківської області та низькою температурою у приміщеннях Чугуївського міського суду Харківської області, задля збереження здоров`я суддів, працівників апарату суду та відвідувачів суду з 18 лютого 2025 року по 20 лютого 2025 року включно тимчасово припинено роботу Чугуївського міського суду Харківської області.

Тому, прокурор звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням в порядку ч. 6 ст. 199 КПК, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечував.

Захисник підозрюваного підтримав позицію свого підзахисного.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив, що у провадженні СУ ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження за № 0001352 від 23.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України.

23.11.2024 підозрюваного ОСОБА_5 23.11.2024 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

24.11.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

25.11.2024 року слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова винесена Ухвала про застосування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування до 23 січня 2025 року включно, без визначення застави.

11.12.2024 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова винесена ухвала про виправлення помилково зазначеного терміну дії ухвали від 25.11.2024 про застосування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування до 21 січня 2025 року включно, без визначення застави.

13.01.2025 постановою керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону строк досудового розслідування вищезазначеного кримінального провадження продовжено до трьох місяців, тобто до 24.02.2025.

17.01.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції, що спричинило смерть потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.01.2025 ОСОБА_5 продовжений строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком до 24.02.2025 включно.

17.02.2025 згідно зі ст. 290 КПК України матеріали кримінального провадження та обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 направлений до Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.

Однак, на підставі рішення зборів суддів Чугуївського міського суду Харківської області від 17 лютого 2025 року (протокол № 2), акту «Щодо температурного режиму в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області» від 17 лютого 2025 року, в зв`язку з аварією на магістралі теплопостачання 03 лютого 2025 року, відсутністю теплопостачання в Чугуївському міському суді Харківської області та низькою температурою у приміщеннях Чугуївського міського суду Харківської області, задля збереження здоров`я суддів, працівників апарату суду та відвідувачів суду з 18 лютого 2025 року по 20 лютого 2025 року включно тимчасово припинено роботу Чугуївського міського суду Харківської області.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Під час розгляду клопотання про продовження строків застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; - наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою (п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України); - наявність підстав, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України).

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України). Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).

Щодо продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування доведено обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є особливо тяжким злочином та у випадку визнання останнього винним, передбачає покарання у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від семи до десяти років.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_11 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілих, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілих та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного або інших зацікавлених осіб, як на свідків, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.

Також достатньо обґрунтованим є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 є раніше не судимим, до кримінальної відповідальності не притягувався, є військовослужбовцем та має позитивну характеристику.

Зазначені дані про особу, не зменшують існування вищезазначених ризиків, оскільки вони існували і на час вчинення дій згідно підозри, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють при обрані підозрюваним моделі поведінки, а відтак не здатні на даному етапі кримінального провадження перешкоджати вчинити йому дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що саме внаслідок суспільної небезпечності дій, у вчиненні яких ОСОБА_5 підозрюється, є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на зазначене, суд вважає, що конкретні обставини даного кримінального провадження, характер та тяжкості злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , дані про його особу, сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним, обвинуваченим виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому суд зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Тому, враховуючи вагомість наявних доказів, ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою забезпечення заходів кримінального провадження та запобігання вищевказаним ризикам, а також приймаючи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 є достатні підстави вважати, що ризики заявлені при обранні запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 на даний час продовжують існувати, що виправдовує тримання останнього під вартою.

Крім цього, оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_5 , за вчинення яких повідомлено підозру та надано обвинувальний акт, носять характер особливо тяжкого кримінального правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому вважає доцільним продовжити для нього дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, на підставі ч. 6 ст. 199 КПК, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 213, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні, начальника Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0001352 від 23.11.2024 - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб, без визначення застави, однак не більш ніж до проведення підготовчого судового засідання, тобто не більш ніж до 19 квітня 2025 року.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні, начальника Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про тримання під вартою останнього.

Встановити строк дії ухвали до 19 квітня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1