Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/6300/24
Провадження № 1-кп/332/625/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

законного представника

неповнолітньої потерпілої: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

обвинуваченого: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богатирівка Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, є військовослужбовцем ЗСУ військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-07.05.2003 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-26.05.2004 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 1, 2 ст. 186, ст.15 - ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, 70 КК України до 6 років 10 днів позбавлення волі;

-07.12.2004 Приморським районним судом Запорізької області за ч. 2, 3 ст. 185, 70 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі;

-14.10.2009 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 357, 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-22.06.2017 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2, 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

-05.07.2018 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

-07.06.2021 Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, 70, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.09.2024, близько 23-45 години, ОСОБА_9 , будучи військовослужбовцем, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, достовірно знаючи, що на території України згідно Указу Президента України введено воєнний стан, перебуваючи на перехресті вулиць Мирослава Симчича та Історична в місті Запоріжжя, застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, а саме схопив неповнолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за зап`ястя правої руки, після чого з тієї ж руки, шляхом ривка, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Хіаоmі» 12Т Pro, 8/256 GB, в корпусі чорного кольору, вартість якого, згідно висновку експерта № 3367 від 23.09.2024, складає 11 398,83 гривень, який належить на праві власності ОСОБА_6 .

Після цього ОСОБА_9 покинув місце вчинення злочину та розпорядився вказаним майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 11 398,83 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою провину у пред`явленому обвинувачені визнав частково, пояснив суду, що 16 вересня 2024 року в нічний час доби, на перехресті вулиці Мирослава Симчича та вулиці Історичної в м. Запоріжжі він дійсно схопив потерпілу за праву руку та відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Хіаоmі» в корпусі чорного кольору, з яким побіг з місця пригоди через те, що потерпіла почала кричати. Однак обвинувачений не згоден з тим, що заволодів телефоном з метою особистого збагачення. Зробив свої дії в якості розіграшу, жарту, оскільки проходив з вказаним телефон всю ніч і в ранці віддав його працівникам поліції.

Допитана у судовому засіданні, за правилами ст. 354 КПК України, неповнолітня потерпіла ОСОБА_5 , в присутності законного представника ОСОБА_7 , суду пояснила, що 16 вересня поточного року в нічний час вона йшла до дому своєї сестри і на перехресті вулиць Мирослава Симчича та Історичної до неї підійшов раніше їй невідомий ОСОБА_9 . Він почав задавати їй запитання про її вік, чому вона в нічний час перебуває на вулиці, чи не страшно їй. Побачивши у неї в руках телефон, став просити комусь зателефонувати. Вона відмовила йому в цьому. В цей час ОСОБА_9 схопив її за праву руку, в якій був телефон та ривком заволодів телефоном. Вона намагалась його зупинити, однак він відштовхнув її та побіг з місця вчинення злочину. Вона почала кричати. На її крики два хлопця перехожих намагались кривдника наздогнати, однак не змогли це зробити. Після цього вона пішла до сестри, яка провела її додому, звідки вони звернулись до органів поліції. На наступний день зранку на телефон сестри зателефонували з поліції та повідомили про те, що особу, яка вчинила злочин знайдено, телефон повернули. Просить ОСОБА_9 покарати суворо.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 , яка є сестрою ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_6 , яка є матір`ю ОСОБА_5 підтвердили в судовому засіданні обставини, які їм сталі відомі зі слів ОСОБА_5 .

За клопотанням сторони обвинувачення, в судовому засіданні досліджені наступні докази, які на думку прокурора, свідчать про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України:

-витяг з ЄРДР кримінального провадження № 0000693 від 17.09.2024 з правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 186 КК України;

-повідомлення слідчого ОСОБА_10 про початок досудового розслідування від 17.09.2024;

-постанова заступника начальника СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 про призначення групи слідчих від 17.09.2024;

-постанова керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_12 про визначення групи прокурорів від 17.09.2024;

-рапорт працівника поліції від 17.09.2024 про отриману заяву про вчинення злочину;

-протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 17.09.2024;

-протокол огляду місця події слідчою ОСОБА_13 від 17.09.2024 - перехрестя вулиць Мирослава Симчича та Історичної в місті Запоріжжі, під час якого нічого не було виявлено та вилучено;

-акт про застосування службової собаки від 17.09.2024;

-протокол огляду слідчим ОСОБА_10 від 19.09.2024 коробки з мобільного телефону «Хіаоmі» 12Т Pro, яка була видана потерпілою ОСОБА_6 ;

-постанова слідчого ОСОБА_10 від 19.09.2024 про визнання коробки з-під телефону речовим доказом, яка за цілісною розпискою, передана на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 ;

-висновок експерта № 3367 від 23.09.2024, згідно змісту якого, ринкова вартість мобільного телефону «Хіаоmі» 12Т Pro, станом на 16.09.2024, складає 11398,83 грн;

-протокол затримання ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину від 17.09.2024, під час якого у останнього виявлено та вилучено мобільний телефон «Хіаоmі» 12Т Pro в корпусі чорного кольору у силіконовому чохлі коричневого кольору;

-постанова слідчого ОСОБА_10 від 17.09.2024 про визнання мобільного телефону та силіконового чохла речовим доказом, які за цілісною розпискою, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 ;

-ухвала слідчої судді Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_14 від 20.09.2024 про накладення арешту на мобільний телефон «Хіаоmі» 12Т Pro в корпусі чорного кольору у силіконовому чохлі коричневого кольору;

-ухвала слідчої судді Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_14 від 19.09.2024 про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

-висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_9 на стан алкогольного сп`яніння № 8343 від 17.09.2024, згідно якого останній на час огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння;

-витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 277 від 01.08.2024 про зарахування до списків особового складу частини солдата ОСОБА_9 ;

-витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 273 від 14.09.2024 про призупинення виплат усіх видів грошового, речового забезпечення військовослужбовцю ОСОБА_9 через самовільне залишення ним військової частини 13.09.2024;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.09.2024 за участі потерпілої ОСОБА_5 , яка впізнала ОСОБА_9 як особу, яка 16.09.2024 вихопила в неї з рук мобільний телефон.

Проаналізувавши наявні докази по справі у сукупності, суд вважає їх достовірними, допустимими, об`єктивно та послідовно підтверджуючими одне одного, та винність ОСОБА_9 у скоєнні злочину за викладених у вироку обставинах. До показань обвинуваченого щодо часткового визнання вини у інкримінованому кримінальному правопорушенні, суд відноситься критично, позицію останнього суд розцінює як обрану ним з метою уникнути відповідальності за скоєний злочин. З урахуванням попередніх судимостей ОСОБА_9 за аналогічні кримінальні правопорушення проти власності, позиція обвинуваченого про відсутність у нього корисного умислу при відібранні у дівчини телефону, відношення до своїх протиправних дій як до жарту чи «приколу» відносно неповнолітньої потерпілої в темний час доби, є алогічною.

Суд приймає як належні докази показання потерпілих оскільки їх покази є послідовними, логічними та узгодженими з іншими дослідженими судом доказами, такими, що викривають причетність ОСОБА_9 до вчиненого злочину.

Таким чином, суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення ОСОБА_9 та кваліфікує дії останнього за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує:

-ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином;

-дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за аналогічні кримінальні правопорушення, під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , якому згідно витягу з наказу № 273 від 14.09.2024 призупинено виплати усіх видів грошового, речового забезпечення через самовільне залишення ним військової частини 13.09.2024;

-обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено;

-обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно змісту обвинувального акту, судом не встановлено.

При цьому суд, бере до уваги схильність та системність до протиправних дій ОСОБА_9 з огляду на його неодноразові попередні судимості, нехтування останнім встановлених норм та правил життя у цивілізованому суспільстві, відсутність критичного мислення до своїх протиправних вчинків проти неповнолітньої особи, перебування ОСОБА_9 на момент затримання працівниками поліції у стані алкогольного сп`яніння, відсутність у останнього бажання вибачитись перед потерпілою.

Враховуючи вищенаведене, позицію потерпілих, керуючись загальними засадами мети покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_9 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства з реальним відбуттям покарання в місцях позбавлення волі, призначеного у межах санкції інкримінованої статті обвинувачення. Остаточне покарання слід призначити за правилами ст. 71 КК України, з урахуванням невідбутої частини покарання за вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 07.06.2021.

Враховуючи принцип індивідуалізації покарання, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначення такого покарання відповідатиме принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді 8 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, з урахуванням вироку Пологівського районного суду Запорізької області від 07.06.2021, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у вигляді 8 років 2 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання - з 17.09.2024.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_9 без змін.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Хіаоmі» 12Т Pro, 8/256 GB, в корпусі чорного кольору, в чохлі коричневого кольору, коробка з- під телефону, передані на відповідальне зберігання потерпілій - повернути ОСОБА_6 , скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчої судді від 20.09.2024.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1