Справа № 215/20/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 був засуджений 18.03.2024 вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про приведення вироку у відповідність вимог Закону України № 3886-ІХ "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", оскільки сума завданих ним збитків складає 17 грн.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 вказує, що відбуває наразі покарання за вироком суду від 18.03.2024 року , іншого вироку відносно нього не має, вважає, що може бути звільнений від покарання у зв`язку з декриміналізацією.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні подання.

Суд, ознайомившись з поданням та матеріалами справи, вважає його таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів".

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений 18.03.2024 вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі.

Згідно вироку від 18.03.2024, ОСОБА_4 01 квітня 2023 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України, при цьому своїми протиправними діями міг завдати ТОВ «Фортеця на Дніпрі» майнову шкоду в сумі 20204 грн.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Вказане положення узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1342 грн.

Відтак, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, на момент вчинення ОСОБА_4 діяння у 2023 році, за яке він засуджений, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 2684 грн (1342х2=2684).

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Оскільки ОСОБА_4 був засуджений вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.03.2024 за вчинення кримінального правопорушення 01.04.2023, яким потерпілому могло бути завдано матеріальної шкоди на суму 20204 грн., розмір якої перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна (2684грн.) , тому правові підстави для задоволення клопотання засудженого відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 369 - 372, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-ІХ, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: