Єдиний унікальний номер 142/373/19
Номер провадження 1-кп/142/2/25
У Х В А Л А

іменем України

(про закриття кримінального провадження)

04 квітня 2025 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Піщанського районного суду в смт. Піщанка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 14 лютого 2019 року

за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Чорномин Піщанського району Вінницької області, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, пенсіонерки, проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

06 травня 2019 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 14 лютого 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 травня 2019 року вказане кримінальне провадження було передано на розгляд судді ОСОБА_6 .

Ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 08 травня 2019 року в даному кримінальному провадженні було призначене підготовче судове засідання, яке відбулося 07 серпня 2019 року.

Ухвалою суду від 07 серпня 2019 року призначено судовий розгляд по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України в приміщенні Піщанського районного суду Вінницької області у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 867/0/15-23 від 05 вересня 2023 року суддю Піщанського районного суду Вінницької області ОСОБА_6 відряджено до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області для здійснення правосуддя на 1 (один) рік із 11 вересня 2023 року.

Відповідно до наказу в.о. голови Піщанського районного суду Вінницької області від 07 вересня 2023 року № 070-к відряджено суддю Піщанського районного суду Вінницької області ОСОБА_6 до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області для здійснення правосуддя з відрахуванням зі штату суду строком на один рік, з 11 вересня 2023 року.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Піщанського районного суду Вінницької області № 98 від 12 вересня 2023 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 142/373/19

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 вересня 2023 року вказане кримінальне провадження було передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Піщанського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 від 15 вересня 2023 року було прийнято до свого провадження кримінальне провадження № 142/373/19 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, призначено у кримінальному провадженні № 142/373/19 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України судове засідання на 10 годину 00 хвилин 18 жовтня 2023 року в приміщенні Піщанського районного суду Вінницької області в залі судових засідань №1 для з`ясування думки сторін кримінального провадження щодо необхідності здійснення судового розгляду з початку після заміни судді.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2023 року було задоволено клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про розгляд з початку кримінального провадження, розпочато з початку судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, призначено у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України судове засідання.

В судовому засіданні 03 квітня 2025 року від обвинуваченої ОСОБА_4 надійшло клопотання, в якому вона зазначає, що вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України вона не визнає, проте, враховуючи, що закінчилися строки давності, передбачені ч. 1 п. 3 ст. 49 КК України, а саме сплинув загальний п`ятирічний строк притягнення до кримінальної відповідальності, просить суд звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності, а кримінальне провадження відносно неї закрити.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засідання 03 квітня 2025 року проти закриття кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правпорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України не заперечував.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченої та закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Вказала, що з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше п`яти років, строк притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 не зупинявся та не переривався, після направлення до суду обвинувального акту нового кримінального правопорушення ОСОБА_4 не вчиняла, на досудовому розслідуванні та під час судового розгляду кримінального провадження від проведення процесуальних дій не ухилялася.

Суд, вивчивши зміст клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, заслухавши думки учасників кримінального провадження, дійшов таких висновків.

Судом встанволено, що ОСОБА_4 згідно обвинувального акту обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

Відповідно до обвинувального акту, досудовим розслідуванням встановлено, що 13.06.2018 року Господарським судом Вінницької області було винесено рішення № 902/29/18, яким зобов`язано ОСОБА_4 звільнити займані приміщення, загальною площею 78,8 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом повернення їх балансоутримувачу - Чорноминській сільській раді Піщанського району Вінницької області за актом приймання-передачі.

Для примусового виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 13.06.2018, Чорноминська сільська рада направила до Піщанського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 09.08.2018 року заяву та наказ Господарського суду Вінницької області № 902/29/18 від 23.07.2018. Постановою Піщанського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 03.09.2018 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню наказу Господарського суду Вінницької області від 23.07.2018 року № 902/29/18, виданого відповідно до рішення Господарського суду Вінницької області від 13.06.2018, екземпляр якої 07.09.2018 року отримала ОСОБА_4 . Згідно п. 2 постанови про відкриття виконавчого провадження, боржника зобов`язано добровільно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Вінницької області від 13.06.2018 року у справі № 902/29/18 ОСОБА_4 звернулась до Північно- західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою про скасування даного рішення. Постановою Північно-західного апеляційного Господарського суду від 28.11.2018 № 902/29/18 апеляційну скаргу залишено без задоволення та рішення залишено без змін. 04.01.2019 року державним виконавцем складено акт про невиконання рішення суду ОСОБА_4 . Того ж дня, державним виконавцем, на підставі ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про накладення на ОСОБА_4 штрафу в розмірі 1700 грн. за невиконання рішення суду та законних вимог державного виконавця. 25.01.20219 року державним виконавцем вдруге перевірено виконання ОСОБА_4 рішення суду та складено акт про невиконання рішення суду. 12.02.2019 року державним виконавцем повторно складено акт про невиконання рішення суду ОСОБА_4 та винесено постанову про накладення на останню штрафу в розмірі 3400 грн. за невиконання рішення суду та законних вимог державного виконавця. 20.03.2019 року в ході огляду місця події, а саме прилеглої території, що знаходиться за адресою: вул. Шкільна буд. №1, що в с. Чорномин Піщанського району Вінницької області, було встановлено, що рішення Господарського суду Вінницької області про звільнення приміщення, шляхом повернення їх балансоутримувачу - Чорноминській сільській раді Піщанського району Вінницької області за актом приймання-передачі, ОСОБА_4 не виконала та продовжує його використовувати для здійснення торгівлі. Так, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність рішення Господарського суду Вінницької області від 13.06.2018 року у справі № 902/29/18, з 07.09.2018 року і по даний час усвідомлюючи свій обов`язок щодо виконання рішення суду, що набрало законної сили, діючи умисно, і передбачаючи протиправний характер своїх дій, їх карність, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення п.9 ч.І ст.129 та ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, маючи реальну можливість та достатній час виконати дане судове рішення, з метою не виконання рішення суду, не звільнила приміщення загальною площею 78,8 кв.м., яке знаходяться за адресою: вул. Шкільна буд. №1 що в с. Чорномин Піщанського району Вінницької області, шляхом повернення його балансоутримавачу - Чорноминській сільській раді Піщанського району Вінницької області за актом приймання-передачі, чим умисно не виконала рішення суду, що набрало законної сили.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 382 КК України, тобто умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, тобто умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили.

Згідно ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

За вчинення кримінального правпорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України передбачена кримінальна відповідальність у виді штрафу в розмірі від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Відповідно до положень ст.12 КК України кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 382 КК України відповідно до класифікації кримінальних правопорушень відноситься до нетяжких злочинів.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

В частині 2 ст. 49 КК України встановлено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.

В частині 3 ст. 49 КК України передбачено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Також відповідно до вимог ч.5, ч.6 ст. 49 КК України, давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-2, катування, передбаченого частиною третьою статті 127, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частині першій статті 442 цього Кодексу , у разі вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтями 151-2-156-1, 301-1-303 цього Кодексу, стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, обчислення строків, визначених частинами першою і другою цієї статті, розпочинається з дня, коли така потерпіла особа досягла повноліття або, у разі її смерті, мала б досягти повноліття.

Таким чином, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг, які передбачені ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно абзацу 3 ч. 7 ст. 284 КПК України у разі якщо суд встановить наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд на будь-якій стадії судового провадження зобов`язаний з`ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження.

В частині 8 ст. 284 КПК України передбачено, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Такими чином, процесуально правовою підставою звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є, в тому числі, наявність згоди обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Надані сторонами кримінального провадження суду письмові матеріали вказують на те, що до направлення обвинувального акту до суду обвинувачена ОСОБА_4 судимостей не мала, доказів, що під час перебування обвинувального акту в провадженні суду вчинила нове кримінальне правопорушення чи ухилення її від досудового розслідування та суду не надано, від суду обвинувачена не ухилялася, тобто перебіг строків давності притягнення до кримінальної відповідальності не переривався.

Крім того, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України не вчинене відносно малолітньої чи неповнолітньої особи та не відноситься до переліку кримінальних правопорушень, за вчинення яких давність не застосовується.

При цьому судом не вирішується питання винуватості або невинуватості обвинуваченої, а при встановленні спливу строку, суд виходить з дати вчинення кримінального правопорушення, зазначеної в обвинувальному акті, однак не встановлює дату його вчинення, як і факт вчинення правопорушення.

З дня вчинення кримінального правпорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, зазначеного в обвинувальному акті 07 версеня 2018 року минуло більше п`яти років, тобто строки притягнення до кримінальної відповідальності передбачені п.3 ч.1 ст.49 КК України закінчилися.

При цьому суд враховує, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 382 КК України, є триваючим злочином, оскільки особа, будучи зобов`язаною рішенням суду, яке набрало законної сили, вчинити певні дії, умисно утрималася від їх учинення, тобто об`єктивна сторона злочину полягає у формі протиправної бездіяльності, яка тривала протягом певного періоду часу.

Варто зазначити, що ст.49 КК України не містить окремої вказівки щодо особливостей обрахування строку давності щодо триваючих злочинів.

Європейський суд з прав людини наголошує, що «строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними» (рішення від 9 січня 2013 р. у справі «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine), заява № 21722/11, § 137; див. також: рішення від 20вересня 2011 року у справі «ТОВ «Нафтова компанія ЮКОС» проти Росії ("OAO Neftyanaya Kompaniya "YUKOS" v. Russia), заява № 14902/04, §570; рішення від 22жовтня 1996р. у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. United Kingdom), заяви № 22083/93 і №22095/93, § 51).

Також суд бере до уваги, що в постановах від 30 січня 2019 р. в справі № 492/910/14-к та від 31 липня 2020 року в справі № 143/414/15-к, Верховний Суд зазначив, що підхід щодо неможливості закриття кримінального провадження щодо триваючих злочинів у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, по суті призвів би до того, що особу можна було б притягнути до кримінальної відповідальності протягом невизначеного періоду часу після завершення передбаченої законом процедури примусового виконання судового рішення. Такий підхід явно не відповідає цілям, які переслідував законодавець при визначенні строків давності для притягнення до кримінальної відповідальності за ті чи інші злочини. Відповідно до міжнародних стандартів та національного законодавства строк давності не застосовується лише до окремих злочинів проти основ національної безпеки України та проти миру й безпеки людства.

Також суд враховує, що в постанові ККС ВС від 18 лютого 2025 року у справі № 712/8174/23 (провадження № 51-2807км24) ККС ВС зазначив, що у результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально караного діяння. Адже кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про таке звільнення невідкладно. У разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння.

Також, Верховний Суд вказав, що положення ч. 13 ст. 49 КК України, якими передбачено підстави та умови звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, не наділяють суд дискрецією, оскільки законодавець чітко визначив, що суд звільняє від кримінальної відповідальності особу в разі існування підстав для застосування положень ст. 49 КК України. Ця підстава звільнення від кримінальної відповідальності є безумовною.

Судом роз`яснено обвинуваченій суть обвинувачення і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з підстави звільнення від кримінальної відповідальності, а також роз`яснено, що обвинувачена має право відмовитись від звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, і вимагати проведення судового розгляду в загальному порядку та доведення її винуватості прокурором поза розумним сумнівом, проте обвинувачена, після роз`яснення наслідків закриття кримінального провадження, наполягала на закритті провадження, а тому суд зобов`язаний закрити кримінальне провадження у зв`язку зі звільненням обвинуваченої від кримінальної відповідальності з підстави визначеної п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Враховуючи наведене, перевіривши законність заявленого обвинуваченою клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, врахувуючи думку захисника та прокурора, які не заперечували проти задоволення клопотання, а також те, що обвинувачена ОСОБА_4 наполягає на закритті кримінального провадження відносно неї, з огляду на те, що кримінальне правопорушення, за яким вона обвинувачується є нетяжким злочином та з моменту його вчинення минуло більше п`яти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України не зупинявся і не переривався, суд дійшов до переконання, що клопотання обвинуваченої про звільнення від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак підлягає задоволенню, а обвинувачена ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 14 лютого 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, закриттю у зв`язку з звільненням її від кримінальної відповідальності, на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Процесуальні витрати та речові докази у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення в даному кримінальному провадженні не застосовувалися.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 12, 49, ч.1 ст.382 КК України, ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ст. ст. 369-372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

ЗвільнитиОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань№ 0000027 від 14 лютого 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України закрити у зв`язку з звільненням її від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: