Справа №710/612/24
Номер провадження 1-кп/710/106/24
УХВАЛА

про призначення експертизи

16.12.2024 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисника потерпілого ОСОБА_5 ,

особи, відносно якої розглядається клопотання - ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні Шполянського районного суду Черкаської області в залі суду клопотання захисника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про призначення додаткової стаціонарної судово -психіатричної експертизи у кримінальному провадженні щодо розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286 , ч.1 ст.135 ККУкраїни,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шполянського районного суду Черкаської області перебуває клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 у вчинені суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст.286 , ч.1 ст.135 ККУкраїни.

Захисник потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 заявила клопотання про призначення додаткової стаціонарної судово - психіатричної експертизи особі, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_6 .

Клопотання про призначення додаткової стаціонарної судово - психіатричної експертизи мотивоване тим, що ОСОБА_6 . В ході досудового розслідування по справі була проведена судово-психіатрична експертиза №148 від 14.03.2024, відповідно до висновку якої в період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому діянь, підозрюваний ОСОБА_6 виявляв розлади, проте дані розлади не супроводжувалось скільки-небудь клінічно окресленими хворобливими змінами психічної діяльності та не позбавляло його на вказаний період часу здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними. На теперішній час за своїм психічним станом ОСОБА_6 внаслідок прогресування в період досудового розслідування вищевказаного ураження головного мозку токсичного генезу, виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді органічного психічного розладу, набутого внаслідок інтоксикаційної енцефалопатіїї, з вираженими, декомпенсованими особистісними, емоційно-вольовими розладами, стійким вираженим зниженням когнітивної продуктивності та втратою критики до свого стану, що на теперішній час позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та в судовому процесі. Враховуючи анамнез, характеризуючі дані, відсутність даних про наявність агресивних, ауто агресивних проявів, з огляду на проведене йому лікування в умовах психіатричного стаціонару, експерти прийшли до висновку, що ОСОБА_6 виявляє клінічні ознаки суспільної небезпеки та потребує надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку з метою його обов`язкового лікування та запобіганню вчинення ним суспільно-небезпечних діянь.

29.10.2024 в судовому засіданні були допитані експерти, які проводили вищезазначене експертне дослідження, і відповідаючи на запитання потерпілого у захисту виникли сумніви у дійсному актуальному на сьогоднішній день стані здоров`я ОСОБА_6 . Експерт ОСОБА_9 зазначив, що на момент проведення експертизи, у лікарів було достатньо даних про наявність дійсних психічних розладів у ОСОБА_6 та були усі підстави для прийняття рішення про обов`язкове примусове лікування в вигляді амбулаторної психіатричної допомоги. Зазначив, що діагностовано захворювання органічне ураження головного мозку токсичного генезу, має неоптимістичний характер, який з часом буде лише погіршуватись та може призвести до інвалідності.

Експерт ОСОБА_10 в судовому засідання відповідаючи на питання чи страждає на сьогоднішній день ОСОБА_6 хворобливим розладом психічної діяльності та чи можливо на сьогодні встановити дійсний актуальний психічний стан що без проведення повторної чи додаткової експертизи, неможливо відповісти на дані питання, оскільки для надання оцінки теперішнього психічного стану ОСОБА_6 є кілька моментів, необхідно допитати свідків, перевірити актуальні свідчення цих осіб, необхідно перевірити медичну документацію щодо звернень за психіатричною допомогою за останні 8 місяців. Однозначно відповісти про актуальний психічний стан ОСОБА_6 та відповідно лікування без додаткового обстеження та вивчення документів не можливо.

ОСОБА_6 надаючи свої пояснення у присутності захисника та законного представника вину не визнав.

В судовому засіданні поводив себе адекватною, здоровою людиною, вірно та правильно сприймав обставини по справі, розумів значення питань що задаються, вільно та вірно на них відповідав.

На деякі судові засідання прибував один (його захисник та законний представник ОСОБА_8 брали участь через ВКЗ з м. Черкаси).

Така поведінка навпаки стверджує, що особа ніколи не несла жодної відповідальності за свої вчинки та не бажає її нести.

Після ДТП у своїх показах зазначив, що поїхав додому щоб викликати швидку допомогу, але при цьому швидку не викликав, а зателефонував своєму товаришу, свідку ОСОБА_11 .

Крім того згідно виписного епікризу з медичної картки стаціонарного хворого №1954, відділення №4 від 15.05.2024 ОСОБА_6 дозволяє собі не приймати ліки, про вказано у графі «анамнез захворювання», а отже не бажає лікуватись взагалі.

Вказана поведінка свідчить що ОСОБА_6 здатний усвідомлювати свої дії, свідомо ними керує, вірно та правильно сприймає обставини по справі, логічно та послідовно дає покази в судовому засіданні.

Крім цього в ході судового розгляду справи були допитані свідки. Свідок ОСОБА_12 секретар сільської ради, пояснила суду, що знає ОСОБА_6 давно, характеризує його як нормальну, здорову людину, який продовжує жити як нормальний здоровий чоловік. Свідок Нарадько, медична сестра, охарактеризувала ОСОБА_6 як адекватну, звичайну, здорову людину. Свідок ОСОБА_13 також зазначив про адекватний стан ОСОБА_6 .

Враховуючи медичну документацію, що за останні 8 місяців після останнього звернення, за медичною допомогою звернувся лише 1 раз, тривалість лікування становили 4 дні з 15.05.2024 по 21.05.2024 з відділення був виписаний дієздатним, додому без супроводу, самостійно. Покази свідків, які вказують, що ОСОБА_6 живе повноцінним життям здорової людини. У зв`язку з чим у захисту виникають обґрунтовані сумніви чи дійсно ОСОБА_6 є хворою людиною, чи дійсно потребує лікування. Оскільки примусове психіатричне лікування застосовується виключно щодо хворої людини.

Враховуючи характер скоєного злочину, позицію ОСОБА_6 , позицію свідків та експертів, існує необхідність у проведенні додаткової стаціонарної судово- психіатричної експертизи для встановлення дійсного, на теперішній час актуального психічного стану підозрюваного ОСОБА_6 . Повторне з`ясування психічного стану ОСОБА_6 буде гарантією прийняття судом законного, обґрунтованого та справедливого рішення.

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання, мотивуючи тим, що стороною обвинуваення наданий висновок експерта та немає необхідності призначати ще експертизу.

В судовому засідання захисник ОСОБА_7 , законний представник ОСОБА_8 та особа, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 заперечували щодо задоволення клопотання мотивуючи тим, що висновок експерта наданий та наданий час стан ОСОБА_6 не змінився.

Відповідно до ст.350 КПК України клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

Суд розглянувши клопотання про призначення додаткової стаціонарної судово-психіатричної експертизи особі, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , заслухавши думку учасників процесу та вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до статті 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

За змістом п.1.2.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом МЮУ від 08.10.1998 № 53/5, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Організаційні засади проведення судово-психіатричної експертизи визначені Порядком проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.05.2018 № 865. Відповідно до пунктів 6 та 8 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, за формою проведення судово-психіатрична експертиза може бути амбулаторною, стаціонарною, посмертною, за процесуальними ознаками - первинною, повторною, додатковою.

Предметом судово-психіатричної експертизи є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу (п.10 вказаного Порядку).

Відповідно до досліджених судом доказів, зокрема:

-висновок судово-психіатричного експерта ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» № 148 від 29.03.2024, про те, що на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих обвинуваченому дій, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляв ознаки органічного ураження головного мозку, токсичної енцефалопатії, з перенесеним у листопаді 2023 року гострим інтоксикаційним короткочасним психотичним розладом, що проте не супроводжувалось скільки-небудь клінічно окресленими хворобливими змінами психічної діяльності та не позбавляло його на вказаний період часу здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_6 , внаслідок прогресування в період досудового слідства вищевказаного органічного ураження головного мозку токсичного ґенезу, виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді органічного психічного розладу, набутого внаслідок інтоксикаційної енцефалопатії, з вираженими, декомпенсованими особистісними, емоційно-вольовими розладами, стійким вираженим зниженням когнітивної продуктивності та втратою критики до свого стану, що на теперішній час позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та в судовому процесі. Зважаючи на виявлені у ОСОБА_6 психопатологічні феномени у межах вищезазначеного органічного психічного розладу з вираженими особистісними, емоційно-вольовими, когнітивними порушеннями, враховуючи характеризуючі підекспертного дані в матеріалах кримінального провадження, відсутність даних про наявність агресивних, ауто агресивних проявів, з огляду на проведене йому лікування в умовах психіатричного стаціонару, можна прийти до висновку, що ОСОБА_6 виявляє клінічні ознаки суспільної небезпеки та потребує надання йому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку з метою його обов`язкового лікування та запобіганню вчинення ним суспільно-небезпечних діянь (а.с.75-79, Т.2);

- показання свідка ОСОБА_14 , відповідно до яких ОСОБА_14 , 16.12.2023 повертаючись додому автомобілем, проїжджав по вулиці за межами села та побачив на узбіччі лежачого потерпілого і були люди, які сказали, хтось збив машиною і втік. До свідка зателефонував ОСОБА_6 з проханням терміново приїхати до нього. ОСОБА_14 приїхав до ОСОБА_6 і спитав чи ДТП скоїв ОСОБА_15 , на що останній сказав, що так, він. Свідок порадив повернутися до місця ДТП. Погода в цей день була ясна, дорога суха, асфальт без ям. Зі слів свідка, потерпілий був на узбіччі і його велосипед також. Лежав спиною до проїжджої частини і зігнутий. Коли приїхав до ОСОБА_6 , той був схвильований, говорив, що дивився чи перевіряв стан потерпілого. В дворі було авто, на якому було розбите скло та пошкоджене крило. Чи повертався ОСОБА_6 на місце події, свідок не знає, бо після зустрічі поїхав додому;

- показання свідка ОСОБА_13 , згідно з якими 16.12.2023, у світлу пору доби, рухаючись на власному авто по вул. Шевченка разом із дружиною ОСОБА_12 , на польовій дорозі по вул. Кравченка, побачив труп зліва на обочині дороги, який лежав на спині і поряд був велосипед, на якому пошкоджень не було. Свідок викликав місцевого лікаря, який підтвердив, що особа мертва, інших транспортних засобів не було. Хто причетний було невідомо. Видимих ушкоджень у особи не було, кров була у ротовій порожнині. ДТП свідок не бачив. Видимість добра, дорога суха. ОСОБА_13 знає ОСОБА_6 , поганого про нього не чув. На місці ДТП нічого не переміщали;

- показання свідка ОСОБА_12 , яка працює секретарем Матусівської сільської ради, відповідно до яких 16.12.2023 вона з чоловіком їхали додому. Зліва побачили ОСОБА_16 , який лежав на спині і з рота була кров. Свідок викликала поліцію, а її чоловік швидку. Через 15 хвилин приїхав місцевий лікар на власному авто. Інших авто не було. Дорога була чиста та суха, видимість добра. Загиблий був сусідом, жив за 1-1,5 км від свідка. Про ОСОБА_6 свідок нічого погано сказати не може, знає, що він займається сільським господарством, скарг від сусідів на нього не було. На місці ДТП нічого не переміщали. Свідок була на місці ДТП до приїзду поліції та швидкої, та ще годину по тому;

- показання свідка ОСОБА_17 , яка працює медичною сестрою. Зі слів свідка, ОСОБА_6 16.12.2023 був в амбулаторії на вул. Т. Осьмачки № 2. Він розпочав лікування на денному стаціонарі за тиждень до ДТП, приїздив кожного дня, чим добирався, свідку невідомо. Свідок бачила ОСОБА_6 приблизно за півгодини до події. Був в адекватному стані, прийняв лікування і пішов. Лікувався ОСОБА_6 за призначенням невролога. Чи впливають ліки на керування транспортним засобом свідку невідомо, бажано не поєднувати з алкоголем. Негативного про ОСОБА_6 свідок не чула, чула що займається фермерством. Про перебування ОСОБА_6 на обліку у психіатра, ОСОБА_17 невідомо. Після 16.12.2023 декілька днів ОСОБА_6 на денний стаціонар не ходив;

- показання експерта ОСОБА_9 про те, що пройшов атестацію та має право займатися експертною діяльністю до 17.07.2027 року. ОСОБА_6 була проведена амбулаторна експертиза 14.03.2024 з безпосередньою участю ОСОБА_6 . Діагноз ОСОБА_6 та з клінічної точки зору не робить його небезпечним для суспільства. Та обставина, що ОСОБА_6 перед проведення психіатричної експертизи проходив лікування могло вплинути на висновок експертів щодо виду примусового медичного заходу у вигляді амбулаторного лікування, а не госпіталізації до закладу;

- показання експерта ОСОБА_10 про те, що експертиза була комісійна, кожний експерт приймав участь у дослідженні медичної документації, і визначили психічний стан пацієнта, це все є у висновку, не є проявом психічного розладу особи, якщо вона не дає якісь свідчення про себе;

- епікриз виписний з медичної карти стаціонарного хворого №1954 щодо лікування ОСОБА_6 з 15.05.2024 по 21.05.2024 у КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради, відповідно до якого виписаний за результатами лікування з поліпшенням (а.с.100, Т.1);

- довідка Комунального некомерційного підприємства «Лікарня ім. Братів М.С. і О.С. Коломійченків» від 13.11.2024 за №782/07 про те, що ОСОБА_6 регулярно з`являється на прийом до лікаря-психіатра та постійно приймає амбулаторне лікування (а.с.230, Т.2).

Згідно з ч.1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до статті 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Відповідно до ч.5 ст.513 КПК України, Кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру може бути закрито судом, якщо неосудність особи на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не була встановлена, а так само в разі видужання особи, яка після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу. У такому разі після закриття судом кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру прокурор повинен розпочати кримінальне провадження в загальному порядку.

Психіатрична експертиза може проводитись як в амбулаторному, так і в стаціонарному порядку. Причому згідно з п.23 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 8.10.2001 №397, експерти, які проводять амбулаторну експертизу, у разі неможливості відповісти на всі поставлені перед ними запитання обґрунтовують висновок про необхідність проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

З врахуванням думки учасників процесу та обставин, які мають місце при розгляді клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , що виразилися в обґрунтуванні наведеному представником потерпілого, на думку суду, є доцільним перевірити повторно стан осудності особи з огляду на тривалий час після проведення експертизи, постійне лікування ОСОБА_6 , інформацію про покращення стану перебігу хвороби, показань експертів щодо можливих змін у стані ОСОБА_6 під час лікування.

Проведення повторної амбулаторної судово-психіатричної експертизи особі, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , на думку суду, необхідно доручити експертам Вінницької Філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», з метою виключення будь-якого роду сумнівів при дорученні її проведення у державній установі запропонованій представником потерпілого і з виключенням можливості її проведення експертами Черкаської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», які таку вже виконували та зробили висновок №148 від 29.03.2024, який є предметом вивчення і дослідження в судовому засіданні.

Згідно із ч. 4 ст. 332 КПК України, після постановлення судом ухвали про доручення проведення експертизи судовий розгляд продовжується, крім випадків, якщо таке продовження неможливе до отримання висновку експерта. Оскільки результат судово-психіатричної експертизи може бути підставою для зміни порядку здійснення кримінального провадження, то провадження у справі на час проведення експертизи слід зупинити.

Керуючись ст.ст. 110, 242, 332, 350, 372, 509 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника потерпілого ОСОБА_18 про призначення додаткової стаціонарної судово-психіатричної експертизи особі, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №00464 задовольнити частково.

Призначити у кримінальному провадженні №00464, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.12.2023 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 286, ч.1 ст.135 КК України повторну амбулаторну судово-психіатричну експертизу особі, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 .

На вирішення експертів поставити такі запитання:

1. Чи страждав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будь-яким психічним розладом на момент вчинення кримінального правопорушення?

2.· Чи страждає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на теперішній час хворобливим розладом психічної діяльності і яким саме?

3.· Чи позбавляє цей розлад ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здатності усвідомлювати свої дії та свідомо ними керувати на теперішній час?

4. Який психічний стан на сьогоднішній день у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

5.·Чи потребує ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на сьогоднішній день застосування примусових заходів медичного характеру, за станом свого психічного здоров`я та вчинених кримінальних правопорушень, лікування у примусовому порядку у вигляді госпіталізації з триманням у психіатричному закладі?

Проведення експертизи доручити експертам Вінницької Філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (інд. 21005 Вінницька обл. місто Вінниця вул. Пирогова, №109).

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважної причини від виконання покладених на них обов`язків, за ст.ст. 384, 385 КК України, роз`яснивши їм права передбачені ст.69 КПК України.

Витребувати у Комунального некомерційного підприємства «Лікарня ім. Братів М.С. і О.С. Коломійченків» Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади», (вул. М. Амосова, буд.10, м. Шпола, Черкаської області, 20603), медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для подальшої передачі в розпорядження експертів з подальшим поверненням за місцем зберігання за минуванням потреби.

Надати дозвіл експертам Вінницької Філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (інд. 21005 Вінницька обл. місто Вінниця вул. Пирогова, №109) на використання при проведенні експертизи медичної документації стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та направити в розпорядження експертів матеріали кримінального провадження №710/612/24 провадження №1-кп/710/612/24.

Зобов`язати законного представника ОСОБА_8 за першим викликом експертів забезпечити явку ОСОБА_6 до експертної установи.

Відкласти судове засідання до отримання висновку експертів.

Висновок повторної амбулаторної судової-психіатричної експертизи одразу ж після її проведення направити до Шполянського районного суду Черкаської області.

На час проведення експертизи провадження у справі зупинити.

Копію ухвали суду направити до Вінницької Філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (інд. 21005 Вінницька обл. місто Вінниця вул. Пирогова, №109), для виконання.

Ухвала набирає законної сили негайно та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, передбачені ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1