24.01.2025 Єдиний унікальний номер 205/9434/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000860 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, розлученої, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно працевлаштована, місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на вчинення дій, направлених на виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі, шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту. З цією метою ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем фактичного проживання за адресою:, АДРЕСА_1 , з використання мобільного терміналу системи зв`язку чорного кольору, торгівельної марки «Орро», моделі «А74», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з номерами оператора мобільного зв`язку: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , із зареєстрованим обліковим записом « ОСОБА_6 » за номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 в Інтернет мессенджері «Telegram», переслідуючи єдиний злочинний умисел, направлений на виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі, шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, розмістила коментарі:

1.о 22.17 год. 22.12.2022 на сторінці Інтернет спільноти під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_9» (ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в Інтернет мессенджері «Telegram» під публікацією (ІНФОРМАЦІЯ_2 ) від ІНФОРМАЦІЯ_3 наступного змісту: «Как же надоело терпеть этих зелёных тварей. Они постоянно орут про "геноцит украинцев", а по факту сами его и устраивают. Мало того что зеленский и его прихлебатели развязали бойню с собственным народом, из за которой славяне уже почти год убивают друг друга. Так они все продолжают тянуть и тянуть америкосовское оружие, тем самым провоцируя Россию на удары в ответ, от чего страдаем мы, простой народ. Холод, голод, бедность, ракеты, смерти ….Зачем? Сколько можно? Ненавижу этих тварей, чтоб вы сдохли»;

2.о 10.06 год. ІНФОРМАЦІЯ_4 на сторінці Інтернет спільноти, під назвою: « ОСОБА_7 » (ІНФОРМАЦІЯ_5 ) в Інтернет мессенджері «Telegram» під публікацією (ІНФОРМАЦІЯ_5 ) від ІНФОРМАЦІЯ_6 наступного змісту: «Эту войну развязали американцы через наших ОСОБА_8 , натравив полоумных хохлов на Россию. Им нужна только земля и ресурсы, люди им … (слово із застосуванням ненормативної лексики) не впали. А эти радующиеся ….(слово із застосуванням ненормативної лексики) воюют за них вприпрыжку. Конченые сволочи Ещё и это оружие которое поставляют, и на нем зарабывают. Оно же делается на заводах олигархов, бюджеты выделяются. А нам от этого что? Оно только отдаляет конец войны и продлевают страдание простых людей, за то набивает их карманы. Чем быстрее Малороссия будет вместе с Россией тем лучше будет всем, как раньше в СССР. Кому это ещё не понятно?»;

3.о 18.51 год. ІНФОРМАЦІЯ_7 на сторінці Інтернет спільноти під назвою: « ОСОБА_7 » (ІНФОРМАЦІЯ_5 ) в Інтернет мессенджері «Telegram» під публікацією (ІНФОРМАЦІЯ_5 ) від ІНФОРМАЦІЯ_4 наступного змісту: «Это ужас какой-то И они говорят что это не гражданская война, как это ещё может называться? Когда унижают, избивают, убивают своих же людей, издеваются над своим же народом. Как это называется?»;

4.о 12.26 год. ІНФОРМАЦІЯ_8 на сторінці Інтернет спільноти під назвою: « ОСОБА_7 » (ІНФОРМАЦІЯ_5 ) в Інтернет мессенджері «Telegram» під публікацією (ІНФОРМАЦІЯ_5 ) від ІНФОРМАЦІЯ_6 наступного змісту: «Украина отказалась от настоящих героев Великой отечественной войны. Она уничтожает саму память про наших героических предков. Этого нельзя допустить, но в данных условиях единственная надежда только на Россию. Она должна как и во времена той войны объединив вокруг себя братские страны, снова освободить Украину и весь мир от нацизма. Чтобы память наших дедов не была забыта. Помним и верим.».

У вказаних коментарях містяться ознаки виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі, шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту.

Таким чином, 22.12.2022, 24.12.2022, 25.12.2022 та 27.12.22 ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем фактичного проживання за адресою:, АДРЕСА_1 , використовуючи свій обліковий запис « ОСОБА_6 » за номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 в Інтернет мессенджері «Telegram», усвідомлюючи, що її коментарі адресовані необмеженому коло осіб - користувачів цієї соціальної мережі, діючи з єдиним умислом, розмістила коментарі, які містять виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі, шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, щиро покаялася та погодилася надати показання щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, одночасно погодившись на застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України щодо не дослідження обставин, викладених у обвинувальному акті щодо її обвинувачення.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 суду пояснила, що вона дійсно при зазначених в обвинувальному акті обставинах та час, писала зазначені коментарі у мессенджері Telegram. В скоєному розкаюється, наразі вона усвідомила, що помилялася, та такі коментарі стали наслідком впливу на неї російської пропаганди, що і спонукало її писати текстові повідомлення, в яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України.

Судом роз`яснені обвинуваченій ОСОБА_3 наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме, позбавлення її можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані нею обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння нею цих обставин та добровільність її позиції.

З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченою всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думки прокурора та відсутності заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні нею інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_3 .

Таким чином, вина обвинуваченої ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та її умисні дії, які виразилися у виправдовуванні, запереченні збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі, шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає її повне визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

У відповідності до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (далі - постанова Пленуму ВСУ № 7), враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного із співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 1 постанови Пленуму ВСУ № 7, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, данні про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, розлучена, малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, її ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, встановлені судом обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченій, а також відсутність обставин, що обтяжують її покарання, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, зі здійсненням контролю за її поведінкою, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Згідно з частиною 1 статті 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Санкції частин статті, за якими кваліфіковано дії обвинуваченої, передбачають покарання у виді позбавлення волі або включені до переліку норм в ч. 1 ст. 96-1 КК України. Речовий доказ - мобільний телефон чорного кольору, торгівельної марки «Орро», моделі «А74», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з номерами оператора мобільного зв`язку: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , був використаний обвинуваченою як засіб для вчинення кримінального правопорушення. За таких обставин, до вказаного речового доказу слід застосувати спеціальну конфіскацію.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судово-лінгвістичну (семантико-текстуальної) експертизи № 104/23 від 07.03.2024 року, витрати на яку складають 11 359,20 грн.; судову експертизу комп`ютерної техніки та програмних продуктів № 178 від 14.06.2024 року, витрати на яку складають 1514,56 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої.

Питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши їй іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 11 359,20 грн. (одинадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять гривень 20 копійок), витрати на проведення судово-лінгвістичну (семантико-текстуальної) експертизи № 104/23 від 07.03.2024 року; 1514,56 грн. (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень 56 копійок), витрати на проведення судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів № 178 від 14.06.2024 року.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, застосувати у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, спеціальну конфіскацію, та конфіскувати у власність держави мобільний телефон чорного кольору, торгівельної марки «Орро», моделі «А74», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з номерами оператора мобільного зв`язку: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , як засіб скоєння кримінального правопорушення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з дня його проголошення в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1