У Х В А Л А
18 грудня 2024 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Стрий Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно неодруженого, не працюючого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше судимого,
17.12.2024 року старший слідчий ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, посилаючись на те, що строк перебування підозрюваного під вартою закінчується 20.12.2024 року, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим. При цьому, визначені ст.177 КПК України, ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень, продовжують існувати.
В обґрунтування поданого клопотання слідчий, окрім іншого, зазначив, що « досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину проти власності, судимість за який не знято та не погашено у встановленому законом порядку, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 03.12.2023, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , прийняли рішення про зайняття злочинною діяльністю, спрямованою на таємне викрадення чужого майна, а саме: готівкових грошових коштів та коштів із банківських рахунків осіб чоловічої статті на території прилеглій до залізничного вокзалу станції «Хмельницький», які перебували у стані алкогольного сп`яніння, та, відволікаючи їх увагу, викрадали офіційні документи банківські картки, мобільні телефони та сім-картки до мобільних телефонів, з метою подальшого доступу до мобільних додатків банків. Так, 14.02.2024, близько 22:30 год., ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , перебуваючи в приміщенні залізничного вокзалу, що за адресою м.Хмельницький, вул.Проскурівська, 92, помітили потерпілого ОСОБА_15 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та в цей час у ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 виник умисел на крадіжку офіційних документів з корисливих мотивів, а саме: банківської картки АТ «Приватбанк» з номером № НОМЕР_1 , яку помітили у потерпілого ОСОБА_15 . Тоді ж, реалізуючи свій умисел, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , діючи умисно, протиправно, таємно, шляхом вільного доступу, викрали з кишені куртки ОСОБА_15 офіційні документи, а саме: банківську картку АТ «Приватбанк» з номером № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_15 , та яку, в подальшому, ОСОБА_14 зберігала при собі для подальшого використання.
Окрім цього, 29.02.2024, близько 07:30 год., ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , перебуваючи поряд із магазином «РОС», на зупинці громадського транспорту, що за адресою: м.Хмельницький, вул.Чорновола, 186, помітили потерпілого ОСОБА_16 , який був одягнений у військову форму та перебував у стані алкогольного сп`яніння, та в цей час у ОСОБА_6 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 виник умисел на крадіжку офіційних документів, з корисливих мотивів, - банківської картки АТ «Приватбанк» з номером № НОМЕР_2 , яку помітили у потерпілого ОСОБА_16 . Тоді ж, реалізуючи свій умисел, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , діючи умисно, протиправно, таємно, шляхом вільного доступу, викрали з кишені куртки ОСОБА_16 офіційні документи, а саме: банківську картку АТ «Приватбанк» з номером № НОМЕР_2 , видану на ім`я ОСОБА_16 , та яку, в подальшому, ОСОБА_14 зберігала при собі для подальшого використання.
Також, 29.02.2024, близько 07:30 год., у ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб, з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , перебуваючи поряд із магазином «РОС», на зупинці громадського транспорту, що за адресою: м.Хмельницький, вул.Чорновола, 186, в ході спілкування з потерпілим ОСОБА_16 , виник умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану. Для цього, ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , відволікши увагу потерпілого ОСОБА_16 , тимчасово заволоділи мобільним телефоном належного останньому, з якого здійснили крадіжку сім-картки мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером № НОМЕР_4 та мобільного оператора «Лайф» з абонентським номером № НОМЕР_5 , та повернули вказаний мобільний телефон потерпілому. Надалі, ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб, з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , використовуючи викрадені сім-картки мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером № НОМЕР_4 та мобільного оператора «Лайф» з абонентським номером № НОМЕР_5 , а також банківську картку АТ «Приватбанк» з номером № НОМЕР_2 , провели ряд дій для зміни пін-коду банківської картки. Так, з метою вчинення крадіжки грошових коштів з банківської картки, 29.02.2024, в період часу з 09:41 год. по 09:46 год., ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб, з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , у банкомат, який належить АТ «Укрсиббанк», що за адресою: м.Хмельницький, вул.І.Франка, 6/1, вставили банківську картку АТ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , яка видана на ім`я ОСОБА_16 , та, ввівши пін-код, який заздалегідь був змінений, умисно, повторно з корисливих мотивів, таємно викрали з вказаного карткового рахунку грошові кошти, в загальній сумі 100000 гривень, котрі, в подальшому, витратили на власні потреби.
28.08.2024 року, відповідно до ст. ст. 42, 276, 277, 278 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України.
28.08.2024 ОСОБА_6 обрано міру запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, строком до 24.10.2024 р. включно.
Строк тримання під вартою ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні закінчується 20.12.2024, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, визначених процесуальним прокурором, як такими, що необхідні для всебічного, повного та неупередженого встановлення усіх обставини вчинення даного кримінального правопорушення, а саме: - провести тимчасовий доступ до інформації (рух коштів, фото з банкоматів), яка перебуває у володінні банківських установ (АТ «Ощадбанк», АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»); - здійснити аналіз отриманої інформації щодо руху коштів по банківських рахунках потерпілих; - отримати з Хмельницького НДЕКЦ висновок судової товарознавчої експертизи по викраденому мобільному телефону, належного ОСОБА_17 ; - отримати висновок амбулаторної комплексної судово-психолого-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_11 ; - провести слідчі експерименти за участі підозрюваних ОСОБА_14 та ОСОБА_9 ; - за результатами проведення запланованих слідчих дій підготувати проект про зміну раніше повідомленої підозри підозрюваним у кримінальному провадженню; - виконати інші слідчі (розшукові) дії в яких виникне необхідність під час досудового розслідування; - виконати вимоги ст.ст. 290-291 КПК України.
Зважаючи на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і враховуючи, що застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може бути достатнім для запобігання зазначеним ризикам, слідчий у клопотанні просить продовжити до 20.12.2024 р. строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .»
Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили з приводу задоволення клопотання слідчого, просили застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або зменшити розмір раніше визначеної застави, дослідивши надані матеріали та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п.5 ч.2 ст.183 КПК України).
Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
28.08.2024 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України.
Дана підозра є обґрунтованою, адже на її підтвердження представлено: протоколи прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення від 16.02.2024 р., від 01.03.2024 р.; протоколи допитів потерпілих ОСОБА_15 від 18.02.2024 р., ОСОБА_16 від 02.03.2024 р.; протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.02.2024 р., від 02.03.2024 р.; протоколи допитів свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 від 05.03.2024 р.; протоколи огляду від 16.05.2024 р., від 18.05.2024 р., від 20.05.2024 р., від 22.05.2024 р., від 15.06.2024 р., від 24.07.2024 р. та інші матеріали кримінального провадження.
Таким чином, станом на момент розгляду клопотання, беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення кримінальних правопорушень, не встановлено.
Тобто, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України.
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.08.2024 р. відносно ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 24.10.2024 року.
22.10.2024 ОСОБА_6 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 20.12.2024 р. включно, з можливістю внесення застави в розмірі 151 400 грн.
На даний час продовжують існувати визначені ст.177 КПК України та наведенні в клопотанні слідчого ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень.
Так, з досліджених у судовому засіданні матеріалів встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а тому, зважаючи на покарання, яке його загрожує у випадку визнання винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду й надалі існує, оскільки опинившись на волі, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому кримінальні правопорушення.
Досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено, на даний час свідки, потерпілі та інші підозрювані у цьому провадженні судом не допитані, а тому, продовжує існувати ризик незаконного впливу на свідків, потерпілих та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, з метою зміни наданих ними свідчень або відмови від надання показань в подальшому. При оцінці наявності зазначеного ризику, слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання показань від осіб, які є підозрюваними, свідками та потерпілими, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримують шляхом їх допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засідання (ч.1, 2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому прокурору або посилатися на них (ч. 4 ст.95 КПК України). Отже ризик впливу на свідків, потерпілих, підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження, під час збирання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту отримання показань від вказаних осіб судом.
Також, на думку слідчого судді, обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких, під час іспитового строку, підозрюється ОСОБА_6 , та дані, які характеризують його особу, зокрема те, що він не вперше притягується до кримінальної відповідальності, не працює, тобто, не має стабільного джерела доходів, свідчать про існування ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.
Тобто ризики, які враховувались під час застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшились, а й продовжують існувати, що й доведено в судовому засіданні стороною обвинувачення.
Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.
Аналізуючи особу підозрюваного, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше судимою особою, не працює, однак, має постійне місце проживання, родину, в тому числі й дружину, з якою проживає у цивільному шлюбі та яка, зі слів підозрюваного, є вагітною, на утриманні у підозрюваного перебуває двоє малолітніх дітей. Проте, вказані обставини не спростовують доведених стороною обвинувачення ризиків та не є такими, що давали б можливість слідчому судді застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими для вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів.
Стороною обвинувачення доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти відповідним ризикам, та не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, незаконного впливу на свідків, потерпілих та інших підозрюваних, вчинення інших кримінальних правопорушень. Відсутні й відомості щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України. Більш того, стороною захисту не доведено, як змінилися обставини, які були взяті до уваги при застосуванні запобіжного заходу, які нові обставини виникли після прийняття рішень про застосування запобіжного заходу.
Даних, які б перешкоджали триманню ОСОБА_6 під вартою, не встановлено.
Таким чином, зважаючи на те, що заявлені ризики, які були враховані при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків, потерпілих та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень, продовжують існувати та вони виправдовують тримання підозрюваного під вартою, враховуючи усі визначенні ст.178 КПК України обставини в їх сукупності, зокрема й майновий та сімейний стан ОСОБА_6 , наявність у нього родини, дітей на утриманні, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, вік та стан його здоров`я, приходжу до висновку, що слід продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , адже лише такий найсуворіший запобіжний захід, на даний час, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.
Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки та домашнього арешту, навіть із покладенням додаткового обов`язку у вигляді носіння електронного засобу контролю, на даному етапі досудового розслідування, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не зможе запобігти вищевказаним ризикам. Так, особисте зобов`язання не підлягає до застосування з огляду на тяжкість злочинів, які інкримінуються підозрюваному, та наявність реальних сумнівів того, що ОСОБА_6 виконуватиме покладені на нього обов`язки. Особиста порука не підлягає застосуванню, оскільки будь-яких клопотань від осіб, яких би слідчий суддя міг вважати такими, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, до слідчого судді не надходило. Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, навіть з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю, на даному етапі досудового розслідування, не унеможливить запобіганню вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_6 не перебуватиме під цілодобовим наглядом правоохоронних органів та зможе переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також, за допомогою засобів телефонного зв`язку, через третіх осіб або особисто, зможе незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних, анкетні дані яких ОСОБА_6 знає.
Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, з метою уникнення вищевказаних ризиків. При цьому, слідчим суддею також враховується суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному судовому розгляді цього кримінального провадження, що також можливе за умови нівелювання зазначених ризиків.
Саме застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на думку слідчого судді, забезпечує виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
За наведених обставин, слідчим суддею відхиляються, зазначені стороною захисту аргументи про те, що на сьогоднішній день відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 немає намірів ухилятися від органу досудового розслідування та суду, впливати на підозрюваних, потерпілих і свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також щодо можливості застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, зокрема й у вигляді домашнього арешту. До того ж, саме для запобігання вказаним ризикам і був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, у зв`язку із цим, слід вважати дієвим заходом.
Враховуючи характер та обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, слідчий суддя дійшов до висновку про існування обґрунтованих підстав вважати, що існують не абстрактні, а конкретні ризики, про які зазначено вище та які передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а тому, застосувати менш суворий запобіжний захід неможливо.
Підстав для зменшення розміру застави, як альтернативи застосованому запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено. При цьому, слідчим суддею враховуються обставини, передбаченні ст. 178 КПК України, зокрема, майновий та сімейний стан ОСОБА_6 , відсутність у нього на даний час офіційного працевлаштування, репутація ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, вік та стан його здоров`я. До того ж, вказані обставини 28.08.2024 р. вже були враховані слідчим суддею під час застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім того, стороною захисту не доведено, що змінилися обставини, які були взяті до уваги при визначенні розміру застави під час застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу. Повідомлена підозрюваним обставина про те, що його дружина перебуває у стані вагітності, не може бути взяті до уваги, як підстава для зменшення розміру застави, оскільки ці доводи підозрюваного нічим не підтверджуються. Також, стороною захисту не надано вагомих доказів того, що матеріальна спроможність родини ОСОБА_6 , в тому числі й близьких родичів, які працюють за кордоном, не дозволяє внести заставу у тому розмірі, який був визначений слідчим суддею. Тому, слідчим суддею відхиляються, як неспроможні, наведені стороною захисту аргументи про те, що попередньо визначений розмір застави в сумі 151400 грн., яка, із врахуванням обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , визначена не у максимальному розмірі, з передбаченого ч.5 ст.182 КПК України, є таким, що завідомо непомірний для ОСОБА_6 , крім того, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. На даний час, належні правові підстави для зменшення розміру застави, визначеної як альтернативи застосованому відносно ОСОБА_6 запобіжному заходу у виді тримання під вартою, у слідчого судді відсутні.
Враховуючи викладене, строк тримання під вартою ОСОБА_6 слід продовжити в межах строку досудового розслідування та в межах строку, визначеного ст.197 КПК України, а саме до 20.12.2024 року включно, в зв`язку з подане слідчим клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя
Клопотання задовольнити.
Строк тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 15 лютого 2025 року включно.
У разі внесення застави, визначеної ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.08.2024 року в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 гривень, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, та продовжити до 15.02.2025 року включно термін дії покладених цією ж ухвалою на ОСОБА_6 обов`язків:
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- утриматись від спілкування зі свідками, потерпілими, іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального провадження;
- здати на зберігання відповідному органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України, у випадку їх наявності.
У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.
Ухвала діє до 15 лютого 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя