Справа № 308/4336/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні № 0000078 від 11 березня 2025 року, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про арешт майна,

встановив:

З клопотання вбачається, що Ужгородською окружною прокуратурою відповідно до вимог КПК України здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення сектором дізнання Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000078 від 11 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Встановлено, що 10 березня 2025 року до чергової частини відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшла заява гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 про те, що 10.03.2025 невідома особа представившись співробітником ІНФОРМАЦІЯ_2 шахрайським шляхом через чат-бот у соціальній мережі «Телеграм» під приводом збереження грошових коштів заволоділа грошовими коштами в загальній сумі 149000 гривень, які остання самостійно перерахувала на банківський рахунок НОМЕР_1 , чим спричинила заявнику матеріальну шкоду. Прокурором Ужгородської окружної прокуратури винесено постанови про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю до банківського рахунку відкритого в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 та банківського рахунку відкритого у АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_2 , які перебувають на виконанні у банківських установах.

Дослідивши матеріали вказаного кримінального провадження, орган досудового розслідування просить накласти арешт на рахунок Акціонерного товариства комерційного банку « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_2 , так як є реальна загроза відчуження грошових коштів, які незаконно привласненні шахрайським шляхом та є предметом злочину.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав та просив таке задовольнити, зазначено, що дізнавачем повідомлено власника банківських рахунків про розгляд клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступних висновків.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України: арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (ч. 3 ст. 170 КПК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність» арешт на кошти та інші цінності юридичних та фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюється виключно за постановою державного виконавця або рішенням суду.

Частиною 2 ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність» передбачено, що зупинення видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладання арешту відповідно до ч. 1 цієї статті

Згідно і ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» інформація щодо юридичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками з письмового дозволу власника такої інформації або за рішенням суду.

Витягом з ЄРДР стверджується, що сектором дізнання Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000078 від 11 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

До матеріалів клопотання додано серед іншого протокол допиту потерпілої, в якому така зазначила про перерахування коштів, а також рапорт оперативного співробітника й постанову прокурора про тимчасовий доступ до речей і документів.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, оскільки існують ризики, передбачені абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України. Наявність таких ризиків підтверджується обставинами кримінального провадження, а саме що у випадку не вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказані кошти з високою імовірністю можуть бути зняті з рахунків власником такого та або іншою особою за його дорученням, що може об`єктивно перешкодити дієвості кримінального провадження по встановленню обставин кримінального правопорушення.

Так, прокурором, на виконання вищевказаних вимог КПК України, доведено слідчому судді необхідність арешту банківського рахунку, з метою збереження такого як доказу факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, у випадку пред`явлення цивільного позову, тому слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Накласти арешт на рахунок № НОМЕР_2 Акціонерного товариства комерційного банку « ІНФОРМАЦІЯ_4 », код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , ліцензія НБУ № 22 від 05.10.2011, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши користуватись та відчужувати кошти, які знаходяться на рахунку банківської картки.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1