Справа № 752/4297/24
Провадження № 1-кс/752/2153/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі :

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в міста Києві (шляхом проведення відеоконференції) клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі ОСОБА_3 , погоджене прокурором Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_4 , про здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0000042 від 18.03.2019, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України,-

за участю :

прокурора - ОСОБА_4

захисника (у режимі відеоконференції) - ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

05.03.2025 р. до Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі ОСОБА_3 , погоджене прокурором Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_4 , про здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0000042 від 18.03.2019, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав. Надав пояснення, аналогічні викладеним.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, посилаючись на відсутність належних та допустимих доказів перебування підозрюваного ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим. Зокрема, захисником звернуто увагу на те, що органом досудового розслідування не з`ясовано, чи є підозрюваний живим, а також чи мав він об`єктивну можливість з`явитися до слідчого для участі в процесуальних діях.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та дослідивши надані сторонами матеріали, приходить до наступного висновку.

З матеріалів, доданих до клопотання встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в АР Крим та м. Севастополі за процесуального керівництва Прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000042 від 18.03.2019, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку з реалізацією проголошеного в Україні Євроінтеграційного курсу розвитку держави через практичну підготовку та подальше підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом як реальну загрозу економічним та геополітичним інтересам РФ, упродовж 2013 року у представників влади РФ, виник умисел на вчинення протиправних дій на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Зокрема, розглядаючи елементами такої загрози втрату впливу РФ на політичні та економічні процеси в Україні, поглиблення співпраці України з НАТО та високу ймовірність денонсації угод щодо тимчасового перебування Чорноморського флоту РФ (далі ЧФ РФ) на території України в Автономній Республіці Крим та в місті Севастополі (далі АР Крим), вказані представники влади РФ вирішили в разі невідворотності вказаних демократичних процесів, які відбувалися в Україні, поєднуючи свої дії з політичними, дипломатичними, економічними та інформаційними заходами реалізувати вказаний злочинний умисел шляхом ведення агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів ЗС РФ, у тому числі, дислокованих на підставі міжнародних угод на території АР Крим, а також із залученням інших осіб, у тому числі громадян України та РФ та вчинення інших злочинів.

Одним із першочергових етапів реалізації злочинного умислу щодо ведення агресивної війни проти України передбачалося здійснення прихованого вторгнення найбільш підготовлених та мобільних підрозділів ЗС РФ, у тому числі спеціального призначення, на територію АР Крим для посилення підрозділів ЧФ РФ у здійсненні військової окупації території півострову Крим шляхом силових захоплень та взяття під контроль будівель і споруд, що забезпечують діяльність органів державної влади України з метою перешкоджання їх нормальній роботі та здійснення силового впливу на їх діяльність; блокування та взяття під контроль військових частин Збройних Сил України (далі ЗС України), Державної прикордонної служби України (далі ДПС України), підрозділів Внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України (далі ВВ МВС України) для перешкоджання їх законній діяльності щодо відсічі збройної агресії РФ, оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості; пошкодження військових об`єктів ЗС України, які мають важливе оборонне значення; перекриття та блокування авіаційного, транспортного та морського сполучення АР Крим з метою ізоляції АР Крим та недопущення пересування на півострів із материкової частини України військових підрозділів ЗС України та представників правоохоронних органів для протидії збройній агресії РФ. Одночасно ці дії планувалося провести у чіткій взаємодії з військовими козацькими товариствами під виглядом місцевого населення АР Крим, з представниками так званої «самооборони», з мобілізованими на такі акції громадянами РФ та проросійсько-налаштованими активістами з числа місцевого населення АР Крим.

Для приховування збройного вторгнення на територію України та подальшого виправдання своїх дій вказаними особами співучасниками злочину було прийнято рішення активно використати протестний потенціал населення окремих регіонів України, в тому числі АР Крим, для організації та проведення незаконних сепаратистських проросійських референдумів на шкоду територіальної цілісності та недоторканості України. Кінцевою метою ведення агресивної війни проти України на території півострова Крим передбачалося відторгнення окупованих територій від України шляхом організації та проведення псевдореферендуму та подальше їх приєднання до складу РФ, тобто їх анексія.

Для забезпечення схвалення та підтримки громадянами РФ, у тому числі десятками тисяч російських громадян, котрі проживали в межах дислокації російських гарнізонів ЧФ РФ на території АР Крим, злочинних діянь на шкоду суверенітету і територіальної цілісності та недоторканості України, представники влади РФ з грудня 2013 року по лютий 2014 року організували із застосуванням засобів масової інформації розпалювання в Україні національної ворожнечі шляхом ведення інформаційно-пропагандистської підривної діяльності, при цьому вказуючи на хибність Європейського вектору розвитку зовнішніх відносин України, подаючи викривлену інформацію щодо подій, які відбувались в Україні, здійснюючи спотворення свідомості частини населення України з метою зміни світоглядних настанов, зародження сумніву в необхідності та доцільності спільного існування в рамках самостійної, унітарної, суверенної держави України з європейським вектором розвитку, підбурюючи до міжетнічних конфліктів та розпалюючи сепаратистські настрої серед населення південно-східних регіонів України. При цьому, підживлювались антиукраїнські та проросійські настрої серед населення АР Крим, розпалювалась міжнаціональна ворожнеча між етнічними росіянами та корінним народом Криму - кримськими татарами, усіляко нагніталися ксенофобські настрої серед російськомовних жителів Криму.

Починаючи з 19.02.2014 розпочато збройне вторгнення збройних сил російської федерації (далі - зс рф), приховане твердженням керівників рф про переміщення військових підрозділів в рамках звичайної ротації сил Чорноморського флоту, які у взаємодії з військовослужбовцями Чорноморського флоту рф та іншими підрозділами зс рф здійснили блокування й захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури України, забезпечивши військову окупацію території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя.

Згідно зі статтями 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), серед іншого визначено, що агресією є застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави. При цьому, як акт агресії незалежно від оголошення війни, кваліфікується вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або її частини. Вказаний збройний конфлікт у виді окупації російською федерацією Кримського півострову триває і по цей час.

Бажаючи, зокрема, представити спробу анексії Кримського півострову як волевиявлення місцевого населення, приховати безпосередню участь підрозділів ЗС РФ та інших силових формувань у веденні агресивної війни, країною-окупант під приводом охорони громадського порядку, зокрема, захисту від «націоналістів», «майданівців», «бойовиків Правого сектору» ініційовано створення незаконних збройних формувань, які мали діяти під негласним контролем спецслужб РФ.

Завданням зазначених НЗФ визначено участь у силових діях, з метою реалізації плану країни-окупанта з встановлення ефективного контролю над територією Кримського півострову, зокрема, шляхом блокування та фізичного захоплення об`єктів транспортної інфраструктури, військових об`єктів Збройних Сил України, інших військових формувань, органів державної влади та місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, з метою подальшої анексії Кримського півострову, як частини території України в межах міжнародно визнаних кордонів.

Особовий склад НЗФ формувався переважно з етнічних росіян, громадян РФ, осіб з низьким соціальним статусом з числа мешканців Кримського півострову, а також спеціально прибувших з цією метою з території РФ, у тому числі представників «козацьких» формувань.

Забезпечення формування НЗФ особовим складом розпочалось не пізніше 22.02.2024 та первинно відбувалося шляхом запису «всіх бажаючих» до складу НЗФ, що здійснювалося невстановленими особами з числа проросійськи налаштованих рухів, як то партія «Руська єдність», організація «Руська община Криму» в агітаційних палатках в публічних місцях, а також під час проведення мітингів.

Керівництво НЗФ з моменту його створення здійснювалося ОСОБА_7 , який підпорядковувався безпосередньо ОСОБА_8 .

Вказане формування мало організаційну структуру військового типу, характеризувалося єдиноначальністю, підпорядкованістю, ієрархічністю, встановлені правила поведінки, та відповідальність за їх порушення, а його учасники носили камуфляжну форму та були озброєні придатними для використання вогнепальною зброєю, зокрема автоматами конструкції Калашникова «АК-47», або його модифікацій («АК-74», «АКС-74», «АКС-74У»), пістолетами, боєприпасами та вибуховими речовинами. Крім того, у зазначеному збройному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, які полягали в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур, придушенні організованого опору населення на окупованій території, встановленні режиму військового стану, збройному протистоянні правоохоронним органам державної виконавчої влади України, залякування населення, захопленням адміністративних будівель органів державної влади, місцевого самоврядування, та інших тяжких і особливо тяжких правопорушень, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі.

Так, склад зазначеного НЗФ «ІНФОРМАЦІЯ_3» становив в лютому -березні 2014 року не менше 1100 осіб. Вказане формування дислокувалось в різних населених пунктах АР Крим, керівництво ним здійснювалося «командувачем полком НЗФ «ІНФОРМАЦІЯ_3» ОСОБА_7 , та розподілялось на структурні підрозділи (роти), командири яких були підпорядковані та підзвітні безпосередньо ОСОБА_7 , виконуючи його накази та вказівки.

У кожному структурному підрозділі НЗФ «ІНФОРМАЦІЯ_3» ставились завдання щоденної діяльності, які полягали в здійсненні методами військових операцій силової підтримки військових армії рф, переслідування громадян України на території м. Сімферополя, депортації населення, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, нападі на підприємства, установи, організації, громадян.

Учасники НЗФ «ІНФОРМАЦІЯ_3» діяли на підтримку російських військ, приймали участь у блокуванні українських військових частин та інших установ, підприємств, організацій на території Автономної Республіки Крим, встановленні над ними контролю, перешкоджання роботі, зупинки функціонування, здійснювали спільні чергування на укомплектованих зброєю блокпостах. Особи з числа мешканців Автономної Республіки Крим, які входили до складу НЗФ «ІНФОРМАЦІЯ_3», з метою здійснення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, у тому числі від`єднання Автономної Республіки Крим від території України та приєднання до території рф, захоплювали українських військовослужбовців, журналістів та активістів, здійснювали напади на підприємства, установи, організації, зокрема: захоплення адміністративної будівлі Верховної ради Автономної Республіки Крим, Сімферопольського аеропорту, будівель прокуратури, міліції, служби безпеки АР Крим та інших.

В подальшому, на підставі «Закону Республіки Крим «О Народном ополчении - народной дружине Республики Крым», ухваленого «державною радою Республіки Крим» від 11 червня 2014 року, та відповідно до «Постанови Ради Міністрів Республіки Крим» від 23 липня 2014 року № 217 (25 липня 2014 р. №105-рг), учасників НЗФ було «легалізовано» в організації, що діяла за законами РФ - «Крымский республиканский штаб «Народного ополчения - народной дружины Республики Крым», у формі «державної казенної установи».

За вищеописаних умов та викладених обставин, приблизно у лютому 2014 року, більш точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на території смт Гурзуф, Ялтинського району, АР Крим, ОСОБА_5 , будучи громадянином України, однак маючи проросійську позицію, діючи умисно, знаючи про початок діяльності не передбаченого законами України збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_3», сприяючи армії рф в окупації та подальшому відділенні території кримського півострова від України, усвідомлюючи незаконність створення вказаного формування, з метою участі у його діяльності та у нападі на підприємства, установи, організації, після співбесіди з «лідерами» зазначеного незаконного збройного формування, організував створення незаконного збройного формування «ополчения Крыма Гурзуф» на території смт Гурзуф, Ялтинського району, АР Крим, та, у подальшому, вчинив дії щодо вступу зазначеного формування до структури незаконного збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_3», де, ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками учасника вказаного незаконного збройного формування, а також їх злочинними намірами та планами, спрямованими на вчинення вищезазначених дій, будучи достовірно обізнаним, що останнє не відноситься до збройних формувань, передбачених законодавством України, розуміючи роль та мету діяльності, зайняв посаду командира «ополчения Крыма Гурзуф», яке входило до складу незаконного збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_3», де до його обов`язків входило загальне планування та координація дій підлеглими бійцями, та активно приймав участь по виконанню завдань керівництва незаконного збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_3».

Так, приблизно у лютому 2014 року, більш точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 спільно з іншими учасниками незаконного збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_3», які мали на озброєнні придатну для використання вогнепальну, вибухову та іншу зброю, активно приймав участь з виконання завдань щодо охорони мітингів проросійських сил направлені на зміну меж території та державного кордону України, проведенні незаконного референдуму щодо приєднання території півострова Крим до складу російської федерації, а також участь у патрулюванні громадських місць, чергуванні на блокпостах, перевірки особистих документів громадян на території смт Гурзуф, Ялтинського району, АР Крим.

Зокрема, 22.03.2014, приблизно в обідній час, ОСОБА_5 , будучи командиром «ополчения Крыма Гурзуф», яке входило до незаконного збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_3», разом з іншими невстановленими особами вказаного збройного формування, маючи на озброєнні придатну для використання вогнепальну, вибухову та іншу зброю, відповідно до розподіленої йому ролі, прибув до території 10 Сакської морської авіаційної бригади НОМЕР_1 Збройних Сил України, розташованої у смт Новофедорівка, Сакського району, Автономної Республіки Крим.

Того ж дня, в обідній час, ОСОБА_5 , спільно з іншими особами зі складу «ополчения Крыма Гурзуф», яке входило до незаконного збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_3», виконуючи протиправні накази невстановлених осіб із числа «ватажків» зазначеного збройного формування та завдання незаконно створених на тимчасово окупованій території АР Крим органів влади громадсько-політичного характеру методами військових операцій, відповідно до розподіленої йому ролі шляхом погроз застосування фізичної сили та вогнепальної зброї, у випадку непокори, проник на територію зазначеного стратегічного об`єкту, протиправно зайнявши його приміщення, об`єкти та контрольно-пропускний пункт, з метою недопущення на територію військової частини українських активістів.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 бригада НОМЕР_1 Збройних Сил України була захоплена, у зв`язку з чим бойова та мобілізаційна готовність військової частини була підірвана через позбавлення підрозділів Збройних Сил України можливості оперативного реагування на військову агресію.

Крім цього, ОСОБА_5 , як учасник незаконного збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_3» брав участь в охороні та забезпеченні проведення 16 березня 2014 року так званого «референдуму» на виборчих дільницях на території Автономної Республіки Крим з питання про входження території півострова Крим до складу росії на правах суб`єкта російської федерації.

Дії ОСОБА_5 носили тривалий характер у вказаний період часу та виразились в активній участі у діяльності «ополчения ОСОБА_9 », яке входило до складу незаконного збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_3». При цьому ОСОБА_5 усвідомлював, що незаконне збройне формування «ІНФОРМАЦІЯ_3», учасником якого він є, діє на території України незаконно, та що його учасники застосовують зброю та вчиняють опір представникам влади, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішення органами державної влади, місцевого самоврядування, що призвело до окупації території півострова Крим.

У подальшому, після окупації території півострова Крим, ОСОБА_5 представниками окупаційної влади нагороджений медаллю «За защиту Крыма», «За возвращенние Крыма» та іншими нагородами.

Крім цього, встановлено, що приблизно наприкінці лютого 2014 року, більш точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , з метою вчинення умисних дій, що мали на меті зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинених за попередньою змовою групою осіб, будучи громадянином України, однак маючи проросійську позицію, діючи умисно, знаючи про початок діяльності не передбаченого законами України збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_3», сприяючи армії рф в окупації та подальшому відділенні території кримського півострова від України, усвідомлюючи незаконність створення вказаного формування, з метою участі у його діяльності та у нападі на підприємства, установи, організації, після співбесіди з «лідерами» зазначеного незаконного збройного формування, організував створення «ополчения Крыма Гурзуф» на території с. Гурзуф, очолив його на посаді «командира» та у подальшому вчинив дії щодо вступу зазначеного формування до структури незаконного збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_3». При цьому він розумів, що основним завданням новоствореної організації буде допомога проросійським політичним партіям, що діють на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, а також військовим іноземної держави, яка вчинила акт збройної агресії проти України - російській федерації у допомозі проведення незаконного референдуму щодо приєднання території півострова Крим до складу російської федерації.

Так, ОСОБА_5 , будучи громадянином України, брав активну участь у незаконному збройному формуванні під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3», дії якого призвели до зниження обороноздатності Збройних Сил України на території півострова Крим та неможливості протистояти збройній агресії військовим російської федерації, які вчиняли злочинні дії, направлені на зміну меж території та державного кордону України, внаслідок проведення незаконного референдуму щодо приєднання території півострова Крим до складу російської федерації.

Зокрема, приблизно у лютому 2014 року, більш точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 спільно з іншими учасниками незаконного збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_3», які мали на озброєнні придатну для використання вогнепальну, вибухову та іншу зброю, активно приймав участь з виконання завдань щодо охорони мітингів проросійських сил направлені на зміну меж території та державного кордону України, проведенні незаконного референдуму щодо приєднання території півострова Крим до складу російської федерації, а також участь у патрулюванні громадських місць, чергуванні на блокпостах, перевірки особистих документів громадян на території смт Гурзуф, Ялтинського району, АР Крим.

Так, 22.03.2014, приблизно в обідній час, ОСОБА_5 , будучи командиром «ополчения Крыма Гурзуф», яке входило до НЗФ «Самооборони Криму», разом з іншими невстановленими особами вказаного збройного формування, маючи на озброєнні придатну для використання вогнепальну, вибухову та іншу зброю, відповідно до розподіленої йому ролі, прибув до території 10 Сакської морської авіаційної бригади НОМЕР_1 Збройних Сил України, розташованої у смт Новофедорівка, Сакського району, Автономної Республіки Крим.

Того ж дня, в обідній час, ОСОБА_5 , спільно з іншими особами зі складу «ополчения Крыма Гурзуф», виконуючи протиправні накази невстановлених осіб із числа «ватажків» зазначеного збройного формування та завдання незаконно створених на тимчасово окупованій території АР Крим органів влади громадсько-політичного характеру методами військових операцій, відповідно до розподіленої йому ролі шляхом погроз застосування фізичної сили та вогнепальної зброї, у випадку непокори, проник на територію зазначеного стратегічного об`єкту, протиправно зайнявши його приміщення, об`єкти та контрольно-пропускний пункт, з метою недопущення на територію військової частини українських активістів.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 бригада НОМЕР_1 Збройних Сил України була захоплена, у зв`язку з чим бойова та мобілізаційна готовність військової частини була підірвана через позбавлення підрозділів Збройних Сил України можливості оперативного реагування на військову агресію.

Вказані дії спільно із діями інших загонів, що діяли у складі незаконного збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_3», сприяли тому, що 27 лютого 2014 року Верховна Рада Автономної Республіки Крим, всупереч чинного законодавства України, під тиском проросійських політичних сил, які представляла політична партія «Руська Єдність», та з врахуванням того, що депутати до приміщення Верховної Ради Автономної Республіки Крим були доставлені силою загонами самооборони, та наявністю у приміщенні будівлі парламенту озброєних військових, прийняла рішення про проведення не передбаченого законодавством України референдуму з питаннями про входження Автономної Республіки Крим до складу росії на правах суб`єкта російської федерації або відновлення Конституції Республіки Крим від 1992 року і залишення Криму у складі України.

У той же час, у приміщенні Верховної Ради АР Крим 06.03.2014 у порушення ч. 3 ст. 2, ст. 72, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132 Конституції України та п. 2 ч. 3 ст. 3, ст. ст. 18, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум» депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято незаконну постанову № 1702-6/14 «О проведении общекрымского референдума», в якій визначено дату такого волевиявлення - 16.03.2014, на яке виносилося питання про входження АР Крим та м. Севастополя до складу російської федерації на правах суб`єкта федерації.

Відповідно до зазначеної постанови 16.03.2014 на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя проведено незаконний референдум, результатом якого стала тимчасова окупація території АР Крим і міста Севастополя, а також їх входження до складу російської федерації на правах суб`єкта федерації.

Результати «референдуму» не визнані жодною країною світу, крім російської федерації. Відповідно до п. 5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 68/262 від 27.03.2014 «Територіальна цілісність України», проведений 16.03.2014 в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі референдум не маючи законної сили не може бути основою для будь-якої зміни статусу Автономної Республіки Крим або м. Севастополя.

Також, в пункті 1 вказаної Резолюції зазначено, що Генеральна Асамблея ООН підтверджує свою прихильність суверенітету, політичної незалежності, єдності і територіальної цілісності України в її міжнародно визнаних кордонах.

У подальшому, 17.03.2014 депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято постанову № 1745-6/14 «О независимости Крыма», згідно з якою на підставі, так званої, «Декларації про незалежність Республіки Крим», прийнятої на позачерговому пленарному засіданні Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 та позачерговому пленарному засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014, створено нелегітимне державне утворення «Республика Крым».

Крім того, Верховною Радою АР Крим ухвалено постанову № 1748-6/14 від 17.03.2014 «О правоприемстве Республики Крым», пунктом 1 якої передбачено, що «с момента провозглашения Республики Крым как независимого суверенного государства высшим органом власти Республики Крым является Государственный Совет Республики Крым - парламент Республики Крым в депутатском составе шестого созыва Верховной Рады Автономной Республики Крым на срок полномочий до сентября 2015 года».

Надалі, 18.03.2014 між російською федерацією та представниками нелегітимного державного утворення «Республика Крым» ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 підписано «Договір між російською федерацією і Республікою Крим про прийняття в російську федерацію Республіки Крим та утворення в складі російської федерації нових суб`єктів».

20.03.2014 Державною Думою російської федерації прийнято федеральний конституційний закон від 21.03.2014 № 6-ФКЗ «Про прийняття Республіки Крим до складу російської федерації та утворення нових суб`єктів у складі російської федерації - Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя».

Згідно з вказаним законом, АР Крим та м. Севастополь, всупереч Хартії ООН від 26.06.1945, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією від 01.04.1999, Договору між Україною і Російською Федерацією про українсько-російський державний кордон від 20.04.2004, увійшли до складу рф.

Внаслідок вказаних насильницьких агресивних дій рф Україна втратила ефективний контроль над територією Кримського півострову у зв`язку з її окупацією зс рф.

Дії ОСОБА_5 у вказаний період часу носили тривалий характер та виразились у керуванні та тривалій активній участі у діяльності незаконного збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_3». При цьому, ОСОБА_5 усвідомлював, що вказане незаконне збройне формування, командиром одного із структурних підрозділів під назвою «ополчения Крыма Гурзуф» він являється, діє на території України незаконно та що його учасники застосовують зброю, чинять опір представникам влади з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, що призвело до порушення нормальної роботи транспорту, підприємств, установ та організацій, загострення міжнаціональних відносин та ускладнення відносин між державами, а також подальшої окупації території півострова Крим.

У подальшому, після окупації території півострова Крим, ОСОБА_5 представниками окупаційної влади нагороджений медаллю «За защиту Крыма», «За возвращенние Крыма» та іншими нагородами.

Крім цього, встановлено, що приблизно наприкінці лютого 2014 року, більш точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , з метою вчинення державної зради, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, будучи громадянином України, однак маючи проросійську позицію, діючи умисно, знаючи про початок діяльності не передбаченого законами України збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_3», сприяючи армії рф в окупації та подальшому відділенні території кримського півострова від України, усвідомлюючи незаконність створення вказаного формування, з метою участі у його діяльності та у нападі на підприємства, установи, організації, після співбесіди з «лідерами» зазначеного незаконного збройного формування, організував створення «ополчения Крыма Гурзуф» на території смт Гурзуф, Ялтинський район, АР Крим, очолив його на посаді «командира» та у подальшому вчинив дії щодо вступу зазначеного структурного підрозділу до незаконного збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_3». При цьому він розумів, що основним завданням новоствореної організації буде допомога проросійським політичним партіям, що діють на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, а також військовим іноземної держави, яка вчинила акт збройної агресії проти України - російській федерації у допомозі проведення незаконного референдуму щодо приєднання території півострова Крим до складу російської федерації.

Таким чином, ОСОБА_5 усвідомлював, що діяльність вказаної організації спрямована на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності і недоторканості України.

Так, ОСОБА_5 , будучи громадянином України, брав активну участь у незаконному збройному формуванні «ІНФОРМАЦІЯ_3», дії якого призвели до зниження обороноздатності Збройних Сил України на території півострова Крим та неможливості протистояти збройній агресії військовим російської федерації, які вчиняли злочинні дії, направлені на зміну меж території та державного кордону України, внаслідок проведення незаконного референдуму щодо приєднання території півострова Крим до складу російської федерації.

Зокрема, приблизно у лютому 2014 року, більш точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 спільно з іншими учасниками «Самооборони Криму», які мали на озброєнні придатну для використання вогнепальну, вибухову та іншу зброю, активно приймав участь з виконання завдань щодо охорони мітингів проросійських сил направлені на зміну меж території та державного кордону України, проведенні незаконного референдуму щодо приєднання території півострова Крим до складу російської федерації, а також участь у патрулюванні громадських місць, чергуванні на блокпостах, перевірки особистих документів громадян на території смт Гурзуф, Ялтинський район, АР Крим.

Так, 22.03.2014, приблизно в обідній час, ОСОБА_5 , будучи командиром «ополчения Крыма Гурзуф», яке входило до складу незаконного збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_3», разом з іншими невстановленими особами вказаного збройного формування, маючи на озброєнні придатну для використання вогнепальну, вибухову та іншу зброю, відповідно до розподіленої йому ролі, прибув до території 10 Сакської морської авіаційної бригади НОМЕР_1 Збройних Сил України, розташованої у смт Новофедорівка, Сакського району, Автономної Республіки Крим.

Того ж дня, в обідній час, ОСОБА_5 , спільно з іншими особами зі складу «ополчения Крыма Гурзуф», яке входило до складу незаконного збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_3», виконуючи протиправні накази невстановлених осіб із числа «ватажків» зазначеного збройного формування та завдання незаконно створених на тимчасово окупованій території АР Крим органів влади громадсько-політичного характеру методами військових операцій, відповідно до розподіленої йому ролі шляхом погроз застосування фізичної сили та вогнепальної зброї, у випадку непокори, проник на територію зазначеного стратегічного об`єкту, протиправно зайнявши його приміщення, об`єкти та контрольно-пропускний пункт, з метою недопущення на територію військової частини українських активістів.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 бригада НОМЕР_1 Збройних Сил України була захоплена, у зв`язку з чим бойова та мобілізаційна готовність військової частини була підірвана через позбавлення підрозділів Збройних Сил України можливості оперативного реагування на військову агресію.

Вказані дії спільно із діями інших загонів, що діяли у складі незаконного збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_3», сприяли тому, що 27 лютого 2014 року Верховна Рада Автономної Республіки Крим, всупереч чинного законодавства України, під тиском проросійських політичних сил, які представляла політична партія «Руська Єдність», та з врахуванням того, що депутати до приміщення Верховної Ради Автономної Республіки Крим були доставлені силою загонами самооборони, та наявністю у приміщенні будівлі парламенту озброєних військових, прийняла рішення про проведення не передбаченого законодавством України референдуму з питаннями про входження Автономної Республіки Крим до складу росії на правах суб`єкта російської федерації або відновлення Конституції Республіки Крим від 1992 року і залишення Криму у складі України.

У той же час, у приміщенні Верховної Ради АР Крим 06.03.2014 у порушення ч. 3 ст. 2, ст. 72, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132 Конституції України та п. 2 ч. 3 ст. 3, ст. ст. 18, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум» депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято незаконну постанову № 1702-6/14 «О проведении общекрымского референдума», в якій визначено дату такого волевиявлення - 16.03.2014, на яке виносилося питання про входження АР Крим та м. Севастополя до складу російської федерації на правах суб`єкта федерації.

Відповідно до зазначеної постанови 16.03.2014 на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя проведено незаконний референдум, результатом якого стала тимчасова окупація території АР Крим і міста Севастополя, а також їх входження до складу російської федерації на правах суб`єкта федерації.

Результати «референдуму» не визнані жодною країною світу, крім російської федерації. Відповідно до п. 5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 68/262 від 27.03.2014 «Територіальна цілісність України», проведений 16.03.2014 в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі референдум не маючи законної сили не може бути основою для будь-якої зміни статусу Автономної Республіки Крим або м. Севастополя.

Також, в пункті 1 вказаної Резолюції зазначено, що Генеральна Асамблея ООН підтверджує свою прихильність суверенітету, політичної незалежності, єдності і територіальної цілісності України в її міжнародно визнаних кордонах.

У подальшому, 17.03.2014 депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято постанову № 1745-6/14 «О независимости Крыма», згідно з якою на підставі, так званої, «Декларації про незалежність Республіки Крим», прийнятої на позачерговому пленарному засіданні Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 та позачерговому пленарному засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014, створено нелегітимне державне утворення «Республика Крым».

Крім того, Верховною Радою АР Крим ухвалено постанову № 1748-6/14 від 17.03.2014 «О правоприемстве Республики Крым», пунктом 1 якої передбачено, що «с момента провозглашения Республики Крым как независимого суверенного государства высшим органом власти Республики Крым является Государственный Совет Республики Крым - парламент Республики Крым в депутатском составе шестого созыва Верховной Рады Автономной Республики Крым на срок полномочий до сентября 2015 года».

Надалі, 18.03.2014 між російською федерацією та представниками нелегітимного державного утворення «Республика Крым» ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 підписано «Договір між російською федерацією і Республікою Крим про прийняття в російську федерацію Республіки Крим та утворення в складі російської федерації нових суб`єктів».

20.03.2014 Державною Думою російської федерації прийнято федеральний конституційний закон від 21.03.2014 № 6-ФКЗ «Про прийняття Республіки Крим до складу російської федерації та утворення нових суб`єктів у складі російської федерації - Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя».

Згідно з вказаним законом, АР Крим та м. Севастополь, всупереч Хартії ООН від 26.06.1945, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією від 01.04.1999, Договору між Україною і Російською Федерацією про українсько-російський державний кордон від 20.04.2004, увійшли до складу рф.

Внаслідок вказаних насильницьких агресивних дій рф Україна втратила ефективний контроль над територією Кримського півострову у зв`язку з її окупацією зс рф.

Дії ОСОБА_5 у вказаний період часу носили тривалий характер та виразились у керуванні та тривалій активній участі у діяльності незаконного збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_3». При цьому, ОСОБА_5 усвідомлював, що вказане незаконне збройне формування, командиром одного із структурних підрозділів під назвою «ополчения Крыма Гурзуф» він являється, діє на території України незаконно та що його учасники застосовують зброю, чинять опір представникам влади з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, що призвело до порушення нормальної роботи транспорту, підприємств, установ та організацій, загострення міжнаціональних відносин та ускладнення відносин між державами, а також подальшої окупації території півострова Крим.

У подальшому, після окупації території півострова Крим, ОСОБА_5 представниками окупаційної влади нагороджений медаллю «За защиту Крыма», «За возвращенние Крыма» та іншими нагородами.

01.03.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України.

24.01.2025 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 (в редакції Закону № 2341-ІІІ від 02.02.2014), ч.4 ст. 260 КК України.

У зв`язку з невстановленням місцезнаходження ОСОБА_5 , відповідно до вимог ч. 1 ст. 42 КПК України вжито заходи для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Враховуючи, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває (проживає) на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, з якою не здійснюється поштове сполучення, його виклик для допиту до слідчого на 29.01.2025, 30.01.2025, 31.01.2025 здійснювався відповідно до вимог ч.8 ст. 135 КПК України - шляхом публікацій повістки про виклик в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження у газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному сайті Генерального прокурора.

На виклики ОСОБА_13 не з`явився. Клопотань, заяв, скарг будь-якого характеру до органу досудового розслідування не направляв.

Згідно із абз.2 ч.8 ст. 135 КПК України особа, зазначена в абз. 1 ч. 2 ст. 135 КПК України, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Наведені обставини дають підстави вважати, що порядок виклику ОСОБА_13 для проведення певних процесуальних дій, передбачений КПК України, органом досудового розслідування був дотриманий, що дає слідчому судді підстави вважати, що ОСОБА_13 належним чином повідомлений про виклики до органу досудового розслідування та тричі на виклики не з`явився.

Відповідно до ч.1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.276-279 КПК України повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

На виконання вимог КПК України, відомості щодо повідомлення про підозру від 01.03.2019 та зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 24.01.2025 у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_5 розміщено на сайті Національної поліції України та у черговому випуску газети «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Згідно ч.7 ст. 42 КПК України підозрюваний зобов`язаний прибути за викликом до органу досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Водночас, згідно приписів ч. 1 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими КПК України , з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених ст. 109, 110, 110-2, 111, 111-2, 112, 113, 114 тощо КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_13 переховується від органів слідства та суду останнього оголошено в розшук.

Відповідні положення про підстави для спеціального досудового розслідування також міститься у п. 20-1 КПК України.

Зазначені вище обставини доводять, що орган досудового розслідування використав всі можливості для того, щоб ОСОБА_13 , який є підозрюваним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 (в редакції Закону № 2341-ІІІ від02.02.2014), ч.4 ст. 260 КК України КК України, під час здійснення досудового розслідування щодо нього, міг реалізувати права, які гарантується йому статтею 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, зокрема: бути терміново і докладно повідомленим про характер і підставу пред`явленого обвинувачення; мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту і спілкуватися з обраним захисником; бути засудженим у його присутності та захищати себе особисто або за посередництвом обраного захисника; бути повідомленим про це право і мати призначеного захисника безоплатно.

За таких обставин слідчий суддя вважає доведеним, що ОСОБА_13 знає (повинен знати) про розпочате щодо нього кримінальне провадження, відмовився від права предстати перед органом досудового розслідування та захищати себе тощо.

Дані, що містяться у матеріалах, які додані до клопотання (протокол допиту від 07.02.2019 свідка ОСОБА_14 , який повідомив, що зможе впізнати ОСОБА_5 , який активно приймав участь у захопленні військової частини авіації НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 ; протокол впізнання особи за фотознімками від 07.02.2019 пред`явлених ОСОБА_14 , в ході якого останній впізнав ОСОБА_5 ; протокол огляду відомостей з мережі «Інтернет» від 28.02.2019, в ході якого було оглянуто сторінку ресурсу «Миротворець», на якій містяться світлини ОСОБА_5 у камуфляжній та козацькій формі з медалями, а також біографічні відомості; протокол огляду інтернет-видань від 22.08.2024, в ході якого оглянуто сторінку ресурсу у соціальній мережі «Вконтакте» особи, зареєстрованої як « ОСОБА_15 », де виявлено особу ОСОБА_5 , який розповідає щодо своєї участі у діяльності НЗФ «Самооборони Криму» та подій, пов`язаних з окупацією АР Крим у лютому-березні 2014 року; протокол огляду інтернет-видань від 05.09.2024, в ході якого оглянуто сторінку ресурсу «Правительство Республики Крым», на якій міститься інформація, ймовірно, щодо ОСОБА_5 , як особи, яка брала участь у заходах, пов`язаних з окупацією території АР Крим та м. Севастополя у 2014 зі сторони росії; протокол огляду інтернет-видань від 06.09.2024, в ході якого оглянуто сторінку ресурсу «Правительство Республики Крым», на якій міститься інформація, ймовірно, щодо ОСОБА_5 , як особи, яка брала участь у заходах, пов`язаних з окупацією території АР Крим та м. Севастополя у 2014 зі сторони росії; протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 15.01.2025, який повідомив, що зможе впізнати ОСОБА_5 , який активно приймав участь у захопленні військової частини авіації НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 ; протокол впізнання особи за фотознімками від 15.01.2025 пред`явлених ОСОБА_16 , в ході якого останній впізнав ОСОБА_5 ), які були досліджені в судовому засіданні, у своїй сукупності свідчать про те, що докази для підозри ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 (в редакції Закону № 2341-ІІІ від02.02.2014), ч.4 ст. 260 КК України, є достатніми.

Зазначене вище, дає слідчому судді підстави дійти висновку, що прокурор та слідчий довели, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України, що відповідно до ст. 297-4 КПК України є підставою для задоволення клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування щодо ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене вище, керуючись статтями 9, 42, 297-1, 297-2, 297-3, 297-4, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000042 від 18.03.2019, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сімферополь, АР Крим, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відомості про здійснення спеціального досудового розслідування невідкладно, але не пізніше 24 годин після постановлення ухвали, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань і опублікувати в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Якщо підозрюваний, стосовно якого слідчим суддею постановлено ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування, затриманий або добровільно з`явився до органу досудового розслідування, подальше досудове розслідування щодо нього здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1