УХВАЛА

04 лютого 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання слідчого слідчого відділу Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , (далі слідчий), погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000071 від 15.10.2024 за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 3 ст. 362 КК України (далі це ж кримінальне провадження) про арешт майна , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт на майно.

В обґрунтування клопотання зазначає, що матеріали кримінального провадження, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 від 15.10.2024 за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 3 ст. 362 КК України.

Короткий виклад обставин кримінального правопорушення - 26.12.2018 державний реєстратор Виконавчого комітету Мирогощанської сільської ради Дубенського району ОСОБА_5 , за попередньою змовою групи осіб, будучи особою, яка надає публічні послуги в тому числі у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, керуючись злочинним умислом направленим на зловживання повноваженнями особи, яка надає публічні послуги з метою отримання ймовірної неправомірної вигоди для інших осіб, діючи умисно, будучі достовірно обізнаною із положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень» в 2018 році, на підставі завідомо неправдивих документів, використовуючи власний ідентифікатор доступу, внесла несанкціоновані відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі документів, які не давали змоги встановити набуття речових прав на об`єкт нерухомого майна нежитлову будівлю торгового павільйону загальною площею 30,3 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером: :01:007:0013.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 3 ст. 362 КК України.

Майно на яке планується накладення арешту об`єкт нерухомого майна нежитлова будівля торгового павільйону загальною площею 30,3 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Особа, якій належить житло, чи інше володіння згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на об`єкт нерухомого майна нежитлова будівля торгового павільйону загальною площею 30,3 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_6 ( НОМЕР_1 ).

Підстави накладення арешту -досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 збудовано (реконструйовано)будівлю нерухомого майна, а саме торговий павільйон загальною площею 30,3 м2, по АДРЕСА_1 (земельна ділянка з кадастровим номером :01:007:0013, яка перебуває в комунальній власності Рівненської міської ради), клас наслідків СС1, без дозвільних документів.

Відповідно до реєстру будівельної діяльності розміщеному на офіційному інтернет ресурсі, а саме «Порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва» не виявлено жодної будівельної документації на об`єкт будівництва розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :01:007:0013 за адресою АДРЕСА_1 .

В подальшому, відповідно до заяви ОСОБА_7 від 23.11.2018 «Про встановлення наявності набору профільних геопросторових даних в інформаційних ресурсах служби містобудівного кадастру про об`єкт нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі торгового павільйону за адресою АДРЕСА_1 » заступником начальника Управління місто будування та архітектури Виконавчого комітету Рівненської ради ОСОБА_8 видано довідку № 01-20/486 від 30.11.2018 «Про наявність об`єкта нерухомого майна в інформаційних ресурсах служби містобудівного кадастру для підтвердження поштової адреси об`єктом нерухомого майна», в яку внесено недостовірні відомості.

Таким чином, 26.12.20218 державним реєстратором Виконавчого комітету Мирогощанської сільської ради Дубенського району ОСОБА_5 , на підставі розгляду заяви ОСОБА_7 реєстарційний номер 32324020 від 23.01.2019, внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, та прийнято рішення (індексний номер 44887464 від 28.12.2018) про державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_7 ( НОМЕР_2 ) на об`єкт нерухомого майна нежитлову будівлю торгового павільйону загальною площею 30,3 м2 (нежитлову будівлю торгового павільйону (А-1), Вхідні сходи (а), Вхідні сходи (а1), Літній майданчик (а2), Вимощення (І)), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Підставою для даної державної реєстрації державним реєстратором вказано наступні документи: довідка про наявність ОНМ 01-20/486 від 30.11.2018 видану виконавчим комітетом Управління містобудування та архітектури Рівненської міської ради; Наказ № 24 від 22.01.2019 «Про присвоєння поштової адреси новозбудованому (реконструйованому) об`єкту нерухомого майна у місті Рівному» виданий Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради; Декларація про готовність об`єкта до експлуатації РВ 11 від 17.01.2019 видана Управлінням ДАБК Рівненської міської ради.

За результатами вказаних дій, нею сформовано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 151470746 від 28.12.2018.

Крім того, 26.12.2018 при подані заяви ОСОБА_7 «Про державну реєстрації права і їх обтяжень» подано підроблену декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків( відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), а саме нежитлової будівлі торгового павільйону (літ. «А-1») по АДРЕСА_1 .

Також, начальником юридично-організаційного відділу Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Рівненської ради ОСОБА_9 підготовлено документи щодо присвоєння поштової адреси новозбудованому (реконструйованому) об`єкту нерухомого майна у м. Рівному, а 22.01.2019 заступником начальника Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Рівненської ради ОСОБА_8 підписний Наказ № 24 «Про присвоєння нежитловій будівлі торговому павільйону загальною площею 30,3 м2, який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:007:0013, присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 .

Як встановлено під час проведення слідчих (розшукових) дій, з метою реалізації свого злочинного умислу, 28.08.2019 ОСОБА_7 , укладено договір купівлі-продажу № 1966 щодо продажі зазначеної вище нежитлової будівлі торгового павільйону, для ОСОБА_6 , таким чином здійснено дії направленні на легалізацію незаконно здобутого майна.

Таким чином досудовим розслідуванням встановлено існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що об`єкт нерухомого майна нежитлова будівля торгового павільйону загальною площею 30,3 м2, що розташована за адресою: м. Рівне вул. Богоявленська, 2А, є доказом кримінального правопорушення.

На даний час виникла реальна загроза подальшого відчуження вказаного майна, що може слугувати для вчинення інших кримінальних правопорушень, а також можливе знищення чи спотворення даного об`єкту нерухомості, з метою приховування вчиненої протиправної діяльності, від так виникла необхідність у накладенні арешту на нього із забороною користуватися (в частині вчинення дії по ремонту, реконструкції, знесенні, добудови, тощо) і розпоряджатися вказаним майном (в частині відчуження, передачі в оренду, позику чи заставу, тощо).

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задоволити.

Згідно ч.2 ст.172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання слідчого розглядається без повідомлення власника майна.

Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Як встановлено судом, що матеріали кримінального провадження, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 від 15.10.2024 за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 3 ст. 362 КК України.

Як встановлено під час проведення слідчих (розшукових) дій, з метою реалізації свого злочинного умислу, 28.08.2019 ОСОБА_7 , укладено договір купівлі-продажу № 1966 щодо продажі зазначеної вище нежитлової будівлі торгового павільйону, для ОСОБА_6 , таким чином здійснено дії направленні на легалізацію незаконно здобутого майна.

Таким чином досудовим розслідуванням встановлено існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що об`єкт нерухомого майна нежитлова будівля торгового павільйону загальною площею 30,3 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є доказом кримінального правопорушення.

На даний час виникла реальна загроза подальшого відчуження вказаного майна, що може слугувати для вчинення інших кримінальних правопорушень, а також можливе знищення чи спотворення даного об`єкту нерухомості, з метою приховування вчиненої протиправної діяльності, від так виникла необхідність у накладенні арешту на нього із забороною користуватися (в частині вчинення дії по ремонту, реконструкції, знесенні, добудови, тощо) і розпоряджатися вказаним майном (в частині відчуження, передачі в оренду, позику чи заставу, тощо).

Також, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, речі, документи щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане нерухоме та рухоме майно, яке було об`єктом та предметом кримінально протиправних дій, з метою позбавлення будь-яких осіб можливості користуватись та розпоряджатись вказаним майном, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до знищення, відчуження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт майно, вилучене за вищевказаних обставин, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до втрати чи його пошкодження.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задоволити.

Накласти арешт на майно, а саме на нежитлову будівлю торгового павільйону загальною площею 30,3 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває у приватній власності ОСОБА_6 ( НОМЕР_1 ), з метою збереження речових доказів, та позбавити можливості власника (користувача) або інших осіб їх користуватися (в частині вчинення дії по ремонту, реконструкції, знесенні, добудови, тощо) та розпоряджатися вказаним майном (в частині відчуження, передачі в оренду, позику чи заставу, тощо) до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_10