Справа № 686/7149/25
Провадження № 1-кс/686/2709/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, Миколаївська області, громадянина України, солдата військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000476,

встановив:

Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із клопотанням, погодженим з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, експертів перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні слідчий і прокурор наполягали на задоволенні клопотання.

Підозрюваний і його захисник заперечили проти задоволення клопотання.

Вважають, що більш м`який запобіжний захід або визначення у зв`язку із застосуванням ініційованого запобіжного заходу застави буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

15.03.2025 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000476 зареєстроване кримінальне провадження із правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 20.01.2025 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію».

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 громадянин ОСОБА_6 прийнятий до військової частини НОМЕР_1 у званні «солдат».

Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 1 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу.

Відтак, з моменту прийняття на військову службу до військової частини, солдат ОСОБА_6 набув статус військовослужбовця особи, яка проходить військову службу, та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Окрім цього, солдат ОСОБА_6 , мав поводити себе пристойно і дотримуватись вимог ст. 68 Конституції України, згідно яких кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей, та ст. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно яких військовослужбовці постійно повинні бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Разом з тим, ОСОБА_6 , діючи в порушення вищевказаного законодавства, став на шлях протиправної діяльності, вчинивши дії, спрямовані на порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 .

Встановлено, що 15 березня 2025 року, близько 14 годин 15 хвилин, водій ОСОБА_6 керуючи автомобілем марки «BMW 530D» р.н. НОМЕР_2 порушив та не дотримався вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 б), 2.3 д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту Правил), яке виразилось у тому, що під час руху він, як учасник дорожнього руху, зобов`язаний знати і неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, не був уважним не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну і створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху.

Так, ОСОБА_6 рухався на автомобілі марки «BMW 530D» р.н. НОМЕР_2 , в світлу пору доби по ділянці з мокрим асфальтобетонним покриттям автодороги Н-03 сполученням «Житомир-Чернівці» поблизу населеного пункту с. Скаржинці, Хмельницького району, Хмельницької області в напрямку від смт Ярмолинці Хмельницького району Хмельницької області до м. Хмельницького Хмельницького району, Хмельницької області, поза межами населеного пункту.

Продовжуючи свій рух за кермом автомобіля марки «BMW 530D» р.н. НОМЕР_2 по вказаній ділянці автодороги водій ОСОБА_6 у порушення вимог п.12.1 цих Правил, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху по асфальтобетонному покритті проїзної частини в мокрому стані, не врахував дорожню обстановку, де встановлені попереджувальні дорожні знаки: 1.2 «Небезпечний поворот ліворуч» та 1.4.2 «Напрямок повороту (рух ліворуч)», і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, виїхав на ліву частину автодороги перетнувши при цьому суцільну лінію дорожньої горизонтальної розмітки 1.1. Розділу 34 вказаних Правил, яку перетинати заборонено, та рухаючись з боку смт Ярмолинці в напрямку м. Хмельницького зустрічною смугою руху в напрямку лівого узбіччя на 196км+335м автодороги Н-03 Житомир Чернівці, поблизу с. Скаржинці, Розсошанської ТГ, Хмельницького району, Хмельницької області, не переконався, що це буде безпечним іншим учасникам руху і створив небезпеку для руху водієві автомобіля марки «Skoda Fabia» р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка рухалась в зустрічному напрямку.

Крім того, ОСОБА_6 при проїзді повороту ліворуч в порушення вимог п. 2.3 (б) цих Правил був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, вчинив зіткнення із автомобілем марки «Skoda Fabia» р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_9 , чим у порушення вимог п.п. 1.5., 2.3. д) Правил, створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, а також загрозу життю та здоров`ю громадян, а саме водію автомобіля марки «Skoda Fabia» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спричинив тілесні ушкодження, яку було госпіталізовано до КНП «Хмельницька обласна лікарня» та спричинив загибель пасажиру переднього сидіння автомобіля марки «BMW 530D» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який загинув на місці події.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , у вчиненні вищевказаного правопорушення повністю підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування: протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 15.03.2025, у якому зафіксована слідова інформація вчинення ОСОБА_6 дорожньо-транспортної пригоди, в тому числі виїзд його на зустрічну смугу руху та за межі проїзної частини; - лікарським свідоцтвом про смерть №1030, від 17.03.2025, у якому що причиною смерті ОСОБА_8 є тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми голови шиї та тулуба, заподіяні у вищеописаній дорожньо-транспортній пригоді;- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який повідомив, що саме ОСОБА_6 перебував за кермом автомобіля марки «BMW 530D» д.н. НОМЕР_2 перед моментом дорожньо-транспортної пригоди.

15.03.2025, о 17.10 год ОСОБА_6 затримано працівниками поліції у Хмельницький військовий госпіталь.

15.03.2025, о 17.10 год складено протокол про затримання ОСОБА_6 після чого його залишено для детального обстеження у Хмельницькому військовому госпіталі під наглядом конвою.

16.03.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Слідчий суддя зазначає, що повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами.

Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і в такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на подальше формулювання обвинувачення.

Сформульована підозра встановлює межі, у яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту.

З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК.

Частиною 1 статті 278 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Вручення процесуального документа (повідомлення про підозру), а також повідомлення і роз`яснення (за необхідності) прав підозрюваному є кінцевим етапом, яким завершується процедура здійснення повідомлення про підозру.

Не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_6 на цій стадії кримінального провадження, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах та матеріалах кримінального провадження № 0000476 з урахуванням позиції його сторін, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав стверджувати про причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин та обґрунтованості підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Повідомлена ОСОБА_6 підозра повністю відповідає зазначеним вимогам та не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

У кримінальному провадженні встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Зокрема, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Ризик переховування від правосуддя обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку суттєво підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Наведені вище обставини в сукупності дають підстави дійти висновку щодо наявності ризику переховування від органу досудового розслідування або/та суду.

Незаконно впливати свідків, експертів оскільки на даний час усіх свідків дорожньо-транспортної пригоди не встановлено та не допитано, не виконано жодної експертизи, тому у разі застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного засобу ніж тримання під вартою, він зможе безперешкодно пересуватися та здійснювати вплив на свідків з метою запобігання дачі ними показів, дачі необ`єктивних показів, виконання необґрунтованих висновків.

Отже, зазначені в клопотанні слідчого ризики, передбачені пунктами 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає обґрунтованими.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. (частина 1 статті 183 КПК).

За приписами п.4 ч.2 ст.183 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Оцінюючи ступінь ризиків у сукупності з урахуванням тяжкості покарання за вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, зважуючи пропорційно потреби досудового розслідування, необхідність досягнення мети кримінального провадження урахувавши усі встановлені обставини вчинення кримінального правопорушення на початковій стадії досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про те, що сторона обвинувачення довела те, що запобіжний захід лише у вигляді тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної і виконання нею процесуальних обов`язків.

При цьому альтернативні, більш м`які запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання за встановлених обставин, не будуть дієвими, щоб запобігти зазначеним ризикам у цьому кримінальному провадженні.

На підставі п. 2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбаченістаттями 177 та 178 цього Кодексу, а також те, що внаслідок кримінального правопорушення загинула людина, розмір застави не визначає.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 слід встановити в межах строку досудового розслідування та рахувати з часу його затримання.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 11 травня 2025 року включно.

Ухвала діє по 11 травня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_1