Справа № 473/1462/25
Номер провадження1-кп/473/225/2025
ВИРОК

іменем України

"25" березня 2025 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження в приміщенні суду м.Вознесенська кримінальне провадження № 0000049 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, українця, гpомадянина України, з вищою освітою, не одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, працює робітником в ПРАТ «ЮЖЕНЕРГОБУД», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обставини встановлені органом досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження. Суд визнав доведеним, те що рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.01.2025 у справі № 473/265/25, видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 та визначено заходи тимчасового обмеження його прав строком на 2 (два) місяці у виді: заборони ОСОБА_3 наближатися на відстань ближче 50 (п`ятдесяти) метрів до місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 ; заборони ОСОБА_3 наближатися на відстань ближче 50 (п`ятдесяти) метрів до місця роботи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, Олександрівський ліцей ім. Т.Г. Шевченка, за адресою: АДРЕСА_2 ; заборони ОСОБА_3 особисто чи через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати та в будь - який час спілкуватися з нею; заборони ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори, контактувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, через засоби зв`язку особисто та через третіх осіб.

Попри це, ОСОБА_3 , будучи ознайомленим під підпис з вищезазначеним рішенням суду, маючи умисел на невиконання обмежувального припису, всупереч заборонам обмежувального припису, виданого рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.01.2025, у справі № 473/265/25, неодноразово порушував встановлені судом тимчасові заборони, зокрема: шляхом безпосередніх контактів протягом січня-лютого 2025 року ОСОБА_3 здійснив щонайменше 9 (дев`ять) телефонних дзвінків на номер ОСОБА_4 , а саме: 19.01.2025 о 09:38, 26.01.2025 о 10:08, 11.02.2025 о 19:03, 16.02.2025 о 09:52, 16.02.2025 о 10:22, 16.02.2025 о 10:30, 23.02.2025 о 17:15, 23.02.2025 о 17:30, 23.02.2025 о 18:26, на які ОСОБА_4 не відповідала, побоюючись словесних образ та психологічного тиску з боку ОСОБА_3 .

Крім цього, через електронні засоби зв`язку, 06.03.2025 близько 18:46, ОСОБА_3 продовжив свою злочинну діяльність та надіслав ОСОБА_4 у месенджері «Телеграм» текстове повідомлення образливого змісту, після чого продовжив надсилати подібні повідомлення, а також 19 (дев`ятнадцять) голосових повідомлень, у яких висловлювався в її бік нецензурними словами, звинувачував у нібито аморальній поведінці та нехтуванні вихованням їхньої спільної дитини.

Також, 23.02.2025 в селищі Олександрівка Вознесенського району ОСОБА_3 , шляхом залучення третіх осіб, з метою обійти судову заборону зателефонував до ОСОБА_4 з мобільного телефону, що належить його брату, та особисто спілкувався з потерпілою. Після цього, 09.03.2025 в селищі Олександрівка Вознесенського району ОСОБА_3 , знаючи про заборону суду, намагався встановити контакт із ОСОБА_4 через іі матір, просячи передати потерпілій інформацію він нього.

Тобто, за викладених обставин, ОСОБА_3 умисно порушив рішення Вознесенського міськрайонного суду в Миколаївській області від 17.01.2025 у справі № 473/265/25.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 390-1 КК України, тобто умисне невиконання обмежувальних приписів.

Положеннями частин 2 та 3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті, наданому до суду, міститься клопотання прокурора про розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, у спрощеному провадженні.

Також надана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 , в якій він зазначив, що беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, йому роз`яснено та зрозуміло, що у разі розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини та згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Потерпіла ОСОБА_4 подала заяву про згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та ознайомлена з обмеженнями права на апеляційне оскарження.

Крім того, в матеріалах справи міститься письмова заява ОСОБА_3 та його захисника в якій вони зазначають, що просять призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді пробаційного нагляду.

Оскільки вимоги ст.302 КПК України дотримані, суд розглянув обвинувальний акт у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, підтверджено сукупністю наданих стороною обвинувачення письмових доказів та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ст.390-1 КК України, тобто умисне невиконання обмежувальних приписів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, щиро покаявся у вчинені даного кримінального правопорушення, раніше не судимий, працює, характеризується посередньо. Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя, з якою винний перебував у сімейних відносинах. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду на мінімальний строк, визначений санкцією статті обвинувачення, що буде достатнім для досягнення цілей кримінального покарання та таким, що відповідає засадам справедливості.

Відповідно до ст.124 КПК України всі судові витрати покладаються на обвинуваченого та підлягають стягненню з нього.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні криміального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.2 ст.59-1 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Встановлений ОСОБА_3 строк пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ по справі згідно з постановою про визнання речовим доказом та приєднання речового доказу до матеріалів досудового розслідування від 13.03.2025 року, а саме: USB-накопичувач (флеш-пам`ять) об`ємом «32 GB» на якому містяться 7 файлів з інформацією телефонні виклики, смс-повідомлення та голосові повідомлення, здійснював ОСОБА_3 через електронні засоби зв`язку на адресу ОСОБА_4 ; DVD-R диск на якому містяться 2 файли з відеозаписам: цифрової нагрудної камери працівників поліції, які прибули на місце події та здійснювали опитування ОСОБА_3 , зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000049;

Речовий доказ по справі згідно з постановою про визнання речовим доказом та приєднання речового доказу до матеріалів досудового розслідування від 13.03.2025 року, а саме мобільний телефон MIUI 14», який належить потерпілій ОСОБА_4 на якому міститься інформація про телефонні виклики смс-повідомлення та голосові, який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_4 , залишити їй, як власниці.

Вирок може бути оскаржено учасниками судового провадження до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя