ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/6396/24

Провадження № 1-в/210/1042/24

23 грудня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія №80» ОСОБА_3 відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого,маючого одну неповнолітню дитину, не прцюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80») ,

про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства (пункт 13 частини 1 статті 537 КПК України: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України)

ВСТАНОВИВ:

Начальник Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)» ОСОБА_5 звернувся до суду із поданням про приведення покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідність до чинного законодавства у зв`язку з набранням законної сили Закону України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

В обґрунтування подання покликається на те, що ОСОБА_4 засуджений:

- 05 квітня 2017 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч.2, 15 ч.2, 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком

- 30 листопада 2017 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу за ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.2 КК України, ст. 71 КК України до покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі.

- 22 березня 2018 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу за ст. 185 ч. 2 КК України, ст. 70 ч.4 КК України, до покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі.

- 25 липня 2018 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу за ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.1, ст. 70 ч. 4 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці.

- 29 листопада 2018 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу за ст.ст.15 ч.3, 185 ч.2 КК України, ст. 70 ч. 4 КК України до покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 04.01.2019 року.

- 16 вересня 2021 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу за ст. 187 ч.3 КК України до покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком від 29.11.2018 року, остаточно призначити 10 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна. Строк відбування покарання рахувати з 16.09.2021 року. Відповідно до ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання попереднього ув`язнення з моменту його затримання, а самее з 30.11.2017 року по 16.09.2021 року. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14.02.2022 року вирок залишено без змін.

- 25.11.2022 року Тернівським районним судом міста Кривого Рогу за ст. 185 ч.2 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначене покарання за вказаним вироком поглинути покаранням за вироком від 16.09.2021 року за ст. 187 ч.3 КК України та остаточно визначити до відбуття 10 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

Представник Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання. Поза межами судового засідання від представника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)» ОСОБА_6 надійшла заява, в якій останній просив суд проводити розгляд справи без його участі.

Засуджений ОСОБА_4 подав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі.

Прокурор ОСОБА_7 вважав подання обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття (ч.5 ст. 539 КПК України).

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.

Дослідивши подання та матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із частиною 1 статті 539 КПК питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

Згідно із пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами […] 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Клопотання подано до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Заявник просить врегулювати питання приведення вироку у відповідність до Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ.

З метою реалізації кримінально правового реагування шляхом звільнення особи від покарання законодавцем у розділ ХІІ Загальної частини Кримінального кодексу «Звільнення від покарання та його відбування» передбачено систему кримінально-правових норм, що утворюють собою окремий, самостійний комплексний інститут кримінального права інститут звільнення від покарання (статті 74-87 КК).

В силу ч. 2 ст. 74 КК особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно ч. 1, 3 ст. 26 КПК сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що відповідно станом на 2024 рік становить 3028 грн.

Після внесення змін у статтю 51 КУпАП кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено висновок, що Закон України № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 05 квітня 2017 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу за ст.15 ч.3 ст.185 ч.2, ст. 185 ч.2 КК України, а саме: незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), який не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, не вчинивши усіх дій, які вважав би необхідним для доведення злочину до кінця, скоєне повторно, за попередньою змовою групою осіб та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєна повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Внаслідок умисної злочинної діяльності ОСОБА_4 потерпілим від кримінальних правопорушень заподіяно матеріальну шкоду, розмір якої за кожним епізодом злочинної діяльності становить, відповідно:

- 26 грудня 2016 року (ч. 2 ст. 185 КК України) 307,29 грн.;

- 26 грудня 2016 року (ч. 2 ст. 185 КК України) 175,35 грн;

- 26 грудня 2016 року (ч. 2 ст. 185 КК України) 291,11 грн;

- 27 грудня 2016 року (ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України) 175,35 грн;

- 15 лютого 2017 року (ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України) 312, 98 грн.

ОСОБА_4 призначено покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно ОСОБА_4 призначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком один рік.

Станом на 01 січня 2016 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1378 грн, станом на 01 січня 2017 року 1600 грн., станом на 01 січня 2018 року 1762 грн.

З огляду на приписи ч. 2 ст. 74 КК України, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 05 квітня 2017 року за ст.15 ч.3 ст.185 ч.2, ст. 185 ч.2 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності цього діяння.

На підставі ч.2 ст. 74 КК України ОСОБА_4 слід звільнити від покарання, призначеного вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 30.11.2017 року за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом від 20 квітня 2017 року, оскільки вартість майна, яким хотів заволодіти ОСОБА_4 становить 310,40 грн., що не перевищує 1600 грн.

Також судом встановлено, що ОСОБА_4 слід звільнити від покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 22.03.2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вартість майна, яким заволодів ОСОБА_4 становить 248,33 грн., що не перевищує 1600 грн.

Крім того, на підставі ч.2 ст. 74 КК України суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.07.2018 року ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України оскільки вартість майна за епізодами від 15.09.2017 року (ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України) можлива сума збитків 415,00 грн. та від 27.09.2017 року (ч. 2 ст. 185 КК України) сума збитків 797,50 грн. не перевищує 1600 грн.

З огляду на приписи ч. 2 ст. 74 КК України, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 29.11.2018 року за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, КК України, оскільки вартість майна, яким хотів заволодіти ОСОБА_4 за епізодом від 10.06.2017 року становить 341,29 грн., що не перевищує 1762 грн.

На підставі ч.2 ст. 74 КК України ОСОБА_4 слід звільнити від покарання, призначеного вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 25.11.2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вартість майна, яким хотів заволодіти ОСОБА_4 становить 312,80 грн., що не перевищує 1600 грн.

Суд зауважає, що зміни, внесені Законом України № 3886-IX, до ст. 51 КУпАП не поширюють свою дію на положення статті 187 КК України, якою передбачено кримінальну відповідальність за розбій - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства.

За таких обставин, ОСОБА_4 слід вважати засудженим за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 16.09.2021 року за ч.3 ст. 187 КК України до покарання у виді 9 (дев`ять) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Підстав для негайного звільнення ОСОБА_4 не вбачається, оскільки суд лише частково виключив епізоди та частково звільнив від відбування покарання за діяння, караність якого законом усунена, тому вирок Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 16.09.2021 року за ч.3 ст. 187 КК України має виконуватись і надалі.

Керуючись ст.5, КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія №80» ОСОБА_3 , про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства (пункт 13 частини 1 статті 537 КПК України: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити частково.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від покарання, призначеного вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 05 квітня 2017 року за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності цього діяння.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від покарання, призначеного вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 30 листопада 2017 року за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності цього діяння.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 22 березня 2018 року за ч.2 ст.185 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності цього діяння.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від покарання, призначеного вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 25 липня 2018 року за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності цього діяння.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 29 листопада 2018 року за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності цього діяння.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від покарання, призначеного вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 25 листопада 2022 року за ч.2 ст.185 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності цього діяння.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженим вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 19.09.2021 року за ч.3 ст.187 КК України до покарання у вигляді 9 (дев`ять) років з конфіскацією майна.

Вирок Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.09.2021 року продовжувати виконувати.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Відповідно до частини 3 статті 395 КПК України для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1