УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2025 р. Справа № 596/910/24

Провадження № 1-кп/596/47/2025

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі:головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин кримінальне провадження № 0000031 від 01 лютого 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Новосілки, Шумського району, Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, з середньою спеціальною освітою, працюючого у центрі екстреної медичної допомоги медицини катастроф Тернопільської обласної ради, Теребовлянська станція, Копичинецька підстанція №2, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном у вигляді грошових коштів, що нараховуються та виплачуються в якості компенсації витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб, діючи в особистих інтересах, керуючись корисливим мотивом, в порушення вимог Порядку компенсації витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 333 від 13.03.2022 (надалі - Прядок) та Меморандуму про взаєморозуміння, укладеного між Міністерством розвитку громад та територій України, Міжнародною Федерацією Товариств Червоного Хреста і Червоного Півмісяця в Україні та Товариством Червоного Хреста України щодо компенсації витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, власноручно заповнив 05 вересня 2023 року та подав у виконавчий комітет Копичинецької міської ради Чортківського району Тернопільської області, що за адресою: вул. 22 січня, 29, м. Копичинці, Чортківського району, Тернопільської області, від свого імені заяву особи, що розмістив внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат, що пов`язані з безоплатним розміщенням внутрішньо переміщених осіб за серпень 2023 року, в якій зазначив неправдиві відомості, наявність яких стали підставою для надання йому грошової компенсації.

У вказаній заяві ОСОБА_4 , переслідуючи мету особистого збагачення, вказав що у належному йому будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , протягом усього вказаного місяця, проживали внутрішньо переміщені особи, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які з 07.08.2023 у вказаному будинку не проживали.

В результаті зазначення неправдивих відомостей ОСОБА_4 у вказаній заяві, щодо безоплатного розміщення внутрішньо переміщених осіб, йому Товариством Червоного Хреста України, нараховано та виплачено, за період з 07.08.2023 по 31.08.2023, як компенсацію витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб, кошти в сумі 1 182 гривні.

Внаслідок чого, ОСОБА_4 , шляхом обману, незаконно заволодів коштами Товариства Червоного Хреста України, які йому нараховано та виплачено як компенсацію витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб в сумі 1182 гривні, в результаті чого спричинив вказаному Товариству матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, встановлено, що ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном у вигляді грошових коштів, що нараховуються та виплачуються в якості компенсації витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб, діючи в особистих інтересах, керуючись корисливим мотивом, повторно, в порушення вимог Порядку компенсації витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 333 від 19.03.2022 (надалі - Прядок) та Меморандуму про взаєморозуміння, укладеного між Міністерством розвитку громад та територій України, Міжнародною Федерацією Товариств Червоного Хреста і Червоного Півмісяця в Україні та Товариством Червоного Хреста України щодо компенсації витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, власноручно заповнив 03 жовтня 2023 року та подав у виконавчий комітет Копичинецької міської ради Чортківського району Тернопільської області, що за адресою: вул. 22 січня, 29, м. Копичинці Чортківського району Тернопільської області, від свого імені заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат, що пов`язані з безоплатним розміщенням внутрішньо переміщених осіб за вересень 2023 року, в якій зазначив неправдиві відомості, наявність яких стали підставою для надання йому грошової компенсації.

У вказаній заяві ОСОБА_4 , переслідуючи мету особистого збагачення, вказав що у належному йому будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , протягом усього вказаного місяця, проживали внутрішньо переміщені особи, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які на той час жодного дня у вказаному будинку не проживали.

У результаті зазначення неправдивих відомостей ОСОБА_4 у вказаній заяві щодо безоплатного розміщення внутрішньо переміщених осіб, йому Товариством Червоного Хреста України, нараховано та виплачено, за період з 01.09.2023 по 30.09.2023, як компенсацію витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб, кошти в сумі 1417,92 гривень.

Внаслідок чого, ОСОБА_4 , шляхом обману, незаконно заволодів коштами Товариства Червоного Хреста України, які йому нараховано та виплачено як компенсацію витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб в сумі 1417,92 гривень, в результаті чого спричинив вказаному Товариству матеріальну шкоду на вказану суму.

В результаті вище вказаних протиправних дій ОСОБА_4 . Товариству Червоного Хреста України були заподіяні матеріальні збитки на загальну суму 2 599 гривень 92 копійки.

02 квітня 2025 року обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду клопотання про закриття кримінального провадження № 0000031 від 01 лютого 2024 року на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в 2023 році, тобто на момент вчинення ним кримінальних правопорушень становить 2684 грн.. Тоді як розмір заподіяної ним шкоди згідно обвинувального акту становить 2599,92 грн., що є меншим ніж два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином вважає, що внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому, скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав подане ним клопотання та не заперечував щодо закриття кримінального провадження на підставі вказаній ним у клопотанні. Вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав в повному обсязі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, однак, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку про те, що клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження слід задовольнити з підстав наведених у ньому.

Представник потерпілого Товариства Червоного Хреста України ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася, проте, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Також зазначила, що обвинувачений завдані збитки відшкодував в повному обсязі, будь-яких претензій матеріального чи морального характеру у неї до нього немає.

Суд, розглянувши клопотання обвинуваченого, заслухавши обвинуваченого, заяву представника потерпілого, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною другою статті 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на вказане, аналіз зазначених норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, встановлений ст.51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_4 заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), а також заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, загальний розмір заподіяної шкоди становить 2599,92 гривень.

Станом на 01.01.2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 684 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1 342 грн..

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч.ч.1,2 ст. 190 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ч.ч.1,2 ст. 190 КК України, становив 2 684,00 грн. (1342*2=2684).

Враховуючи те, що загальна сума коштів, якими заволодів обвинувачений не перевищує розмір 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на 2023 рік - 2 684 грн., вказане діяння є дрібною крадіжкою, а не кримінальним правопорушенням злочином.

Пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до частин 1,3 ст.479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Аналізуючи наведені положення законів, відбулась втрата чинності закону, шляхом прийняття нового закону і відповідно визначення нових меж між адміністративним правопорушенням (дрібної крадіжки) та кримінальним правопорушенням (крадіжки).

Оскільки Законом № 3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав, тому він має право на продовження судового розгляду в загальному порядку, на що обвинувачений зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд та просив закрити провадження щодо його обвинувачення за ч.ч. 1,2 ст. 190 КК України.

Зважаючи на те, що обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження відносно нього, розуміє наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає за необхідне клопотання обвинуваченого задовольнити та закрити кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_4 за ч.ч.1,2 ст. 190 КК України, на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речовий доказ у кримінальному провадженні (постанова старшого слідчого СВ Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 від 11 березня 2024 року): справа на ім`я ОСОБА_4 із документами, які подавав останній для отримання компенсації витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб на 62 аркушах повернути Копичинецькій міській раді Чортківського району Тернопільської області (адреса місцезнаходження: м. Копичинці, вул. 22 Січня, 29, Чортківського району Тернопільської області).

На підставі вищенаведеного, ст. 190 ч.ч.1,2 КК України, керуючись Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.124, п.4-1 ч.1 ст.284, ст.ст. 350, 369,370- 372, 392, 395,479-2 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження №0000031 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.190 КК України закрити, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: справа на ім`я ОСОБА_4 із документами, які подавав останній для отримання компенсації витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб на 62 аркушах повернути Копичинецькій міській раді Чортківського району Тернопільської області (адреса місцезнаходження: м. Копичинці, вул. 22 Січня, 29, Чортківського району Тернопільської області).

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1