Справа № 301/2702/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" січня 2025 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Тухля, Сколівського району, Львівської області, зареєстрований та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Тухля, Сколівського району, Львівської області, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, зокрема службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало тяжкі наслідки охоронюваним законом державним, громадським інтересам, вчиненому за наступних обставин.

Національний природний парк «Зачарований край» (далі НПП «Зачарований край») створений відповідно до Указу Президента України від 21.05.2009 року № 343/2009 «Про створення національного природного парку «Зачарований край», який є об`єктом природно-заповідного фонду загальнодержавного значення.

Наказом по Національному природному парку «Зачарований край» Державного агентства лісових ресурсів України від 20.03.2017 № 20-к/тр «Про переведення на іншу посаду ОСОБА_4 » ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переведено з посади заступника директора по науковій роботі на посаду першого заступника головного лісничого з 21.03.2017.

Наказом Державного агентства лісових ресурсів України «Про тимчасове покладення виконання обов`язків директора Національного природного парку «Зачарований край» на ОСОБА_4 » № 56-к від 12.02.2018 покладено на головного лісничого Національного природного парку «Зачарований край» ОСОБА_4 з 13.02.2018 тимчасове виконання обов`язків директора Національного природного парку «Зачарований край».

Згідно з ст. 89 Лісового кодексу України (в редакції від 18.12.2017, далі ЛК України) охорону і захист лісів на території України здійснюють державна лісова охорона, яка діє у складі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань лісового господарства та підприємств, установ і організацій, що належать до сфери їх управління, лісова охорона інших постійних лісокористувачів і власників лісів. Державна лісова охорона має статус правоохоронного органу, порядок діяльності якої визначається положенням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до «Положення про державну лісову охорону», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 976 від 16.09.2009 та Додатку до нього (в редакції від 10.09.2016), керівник, головний лісничий державного лісогосподарського (лісомисливського) підприємства входять у склад державної лісової охорони, яка має статус правоохоронного органу.

Відповідно до п. п. 1, 2, 4, 5, 6 «Положення про службу державної охорони природно-заповідного фонду України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2000 № 1127 (в редакції від 13.04.2012) служба державної охорони природно-заповідного фонду України (далі - служба держохорони) забезпечує охорону та збереження природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків, ботанічних садів, дендрологічних парків, зоологічних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення, а також регіональних ландшафтних парків.

До складу служб державної охорони територій та об`єктів природно-заповідного фонду входять керівники адміністрацій природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків, ботанічних садів, дендрологічних парків, зоологічних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення, регіональних ландшафтних парків, працівники підрозділів охорони, а також інших підрозділів цих адміністрацій за переліком згідно з додатком.

Служби державної охорони очолюють керівники адміністрацій територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Основними завданнями служби держохорони є:

- забезпечення додержання режиму охорони територій та об`єктів природно-заповідного фонду України;

- попередження та припинення порушень природоохоронного законодавства.

Служба держохорони відповідно до покладених на неї завдань:

- здійснює охорону природних комплексів природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків, ботанічних садів, дендрологічних парків, зоологічних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення, а також регіональних ландшафтних парків;

- здійснює охорону диких тварин і місць їх перебування у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду;

- забезпечує порядок використання природних ресурсів;

- забезпечує додержання вимог щодо відвідування територій та об`єктів природно-заповідного фонду;

- попереджує пошкодження лісових насаджень унаслідок незаконних рубок;

- здійснює заходи щодо запобігання виникненню, поширенню пожеж, інших надзвичайних ситуацій та їх ліквідації;

- інформує відповідні державні органи про надзвичайні ситуації;

- забезпечує реалізацію заходів з профілактики та захисту природних комплексів від шкідників і хвороб у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду;

- підтримує у належному стані межові та охоронні знаки, інформаційні аншлаги, квартальні та ділянкові стовпи, а також протипожежні споруди;

- забезпечує додержання режиму територій та об`єктів природно-заповідного фонду, у тому числі додержання вимог проектів організації територій та об`єктів чи проектів утримання та реконструкції об`єктів природно-заповідного фонду, на всій його території;

- забезпечує проведення роз`яснювальної роботи щодо необхідності збереження особливо цінних природних комплексів та об`єктів.

Працівники служби держохорони мають право:

- вимагати від громадян і службових осіб пояснення у зв`язку з порушенням ними режиму територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон;

- перевіряти у громадян і службових осіб посвідчення на право перебування, використання природних ресурсів та провадження іншої діяльності в межах відповідних територій та об`єктів природно-заповідного фонду;

- доставляти порушників природоохоронного законодавства у територіальні органи внутрішніх справ чи до виконавчого комітету селищної, сільської ради з метою з`ясування особи;

- складати протоколи про порушення адміністративного законодавства в галузі охорони довкілля і використання природних ресурсів, надсилати їх відповідним органам для притягнення винних до відповідальності;

- вилучати у порушників предмети і знаряддя незаконного використання природних ресурсів, транспортні засоби, незаконно добуту продукцію, відповідні документи;

- проводити особистий огляд осіб, речей, транспортних засобів та перевірку знарядь і продукції, одержаної в результаті природокористування;

- безперешкодно обстежувати стан природних комплексів та об`єктів, що розташовуються в межах територій природно-заповідного фонду;

- одержувати в установленому законодавством порядку безоплатно від відповідних державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій інформацію, документи і матеріали, що стосуються питань збереження та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду;

- безперешкодно відвідувати і перевіряти підприємства, установи, організації, судна та інші транспортні засоби у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон стосовно додержання вимог природоохоронного законодавства;

- давати обов`язкові для виконання приписи з метою усунення порушень, виявлених у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду;

- подавати клопотання про припинення, зупинення чи обмеження будь-якої діяльності, що провадиться з порушенням вимог природоохоронного законодавства або забороняється згідно з режимом охорони територій та об`єктів природно-заповідного фонду;

- носити під час виконання службових обов`язків форму встановленого зразка, табельну зброю та спеціальні засоби (гумові кийки, наручники і балончики з препаратами сльозоточивої та подразливої дії) відповідно до законодавства;

- направляти в установленому порядку матеріали про порушення природоохоронного законодавства до відповідних органів для вирішення питання щодо притягнення винних до кримінальної відповідальності.

Згідно з Переліком підрозділів посад працівників, які входять до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України, яке є додатком до Положення про службу державної охорони природно-заповідного фонду України», до таких відноситься директор служби державної охорони національного природного парку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» (в редакції від 03.08.2017) встановлено, що правоохоронні органи це органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Отже, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду тимчасово виконуючого обов`язки директора Національного природного парку «Зачарований край», першого заступника головного лісничого Національного природного парку «Зачарований край», будучи службовою особою державної лісової охорони є працівником правоохоронного органу.

Водночас, посадовою інструкцією головного лісничого Національного природного парку «Зачарований край», затвердженої директором Національного природного парку «Зачарований край» 21.03.2017 та з якою ОСОБА_4 ознайомлено, встановлено, що головний лісничий повинен знати чинні закони України, акти Президента, Кабінету Міністрів України, інші керівні документи, що визначають розвиток галузі і стосуються діяльності установи, а також знати лісове господарство та природоохоронне законодавство, постанови, накази, розпорядження, нормативні та інші керівні документи з питань ведення лісового господарства, охорони й захисту лісу.

Цією посадовою інструкцією встановлено, що головний лісничий організовує розроблення і контролює виконання заходів щодо відведення лісосік під рубання лісу та рубання, пов`язані з веденням лісового господарства, проведення доглядових рубань лісу та інших лісогосподарських рубань.

Також головний лісничий НПП «Зачарований край» відповідальний за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, передбачених даної посадовою інструкцією, порушення правил і положень, що регламентують діяльність установи, правопорушення, вчинені в процесі здійснення своєї діяльності, - в межах, визначених чинним законодавством України.

Відповідно до ст. 3 ЛК України лісові відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", цим Кодексом, іншими законодавчими актами України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з ст. 7 ЛК України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

Статтею 19 ЛК України визначено, що постійні лісокористувачі зобов`язані дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів, вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення.

Положеннями ст. 47 ЛК України визначено, що лісовпорядкування є обов`язковим на всій території України та ведеться державними лісовпорядними організаціями за єдиною системою в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового господарства.

Відповідно до ст. 69 ЛК України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Спеціальний дозвіл на заготівлю деревини в порядку рубок головного користування видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства. Спеціальний дозвіл на інші види спеціального використання лісових ресурсів видається власниками лісів або постійними лісокористувачами. Спеціальний дозвіл видається власниками лісів або постійними лісокористувачами у встановленому порядку також на проведення інших рубок та робіт, пов`язаних і не пов`язаних із веденням лісового господарства.

Підставами для прийняття рішення про відмову у видачі спеціального дозволу, визначеними ст. 69 ЛК України, є: прийняття в установленому порядку рішення про зміну поділу лісів на категорії, в межах яких знаходяться лісові ділянки, виділені для спеціального використання лісових ресурсів, або про виділення особливо захисних лісових ділянок; прийняття рішення про припинення діяльності лісокористувача; невстановлення лімітів використання лісових ресурсів або їх перевищення; недотримання встановленого порядку видачі спеціального дозволу на використання лісових ресурсів; результати оцінки впливу на довкілля.

Статтею 70 ЛК України визначено, що деревина заготовляється також під час здійснення лісогосподарських заходів, не пов`язаних з використанням лісових ресурсів (поліпшення якісного складу лісів), та під час проведення інших заходів (розчищення лісових ділянок, вкритих лісовою рослинністю, у зв`язку з будівництвом гідровузлів, трубопроводів, шляхів тощо).

Дозвіл на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, спеціальний дозвіл на спеціальне використання лісових ресурсів (лісорубний квиток, ордер, лісовий квиток), згідно з додатком до Закону України «Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» (в редакції від 18.12.2017), є документами дозвільного характеру у сфері господарської діяльності.

Порядок видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761.

Згідно з п. 2 вказаного Порядку (в редакції від 19.01.2016) лісорубний або лісовий квиток є основним документом, на підставі якого: здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів; ведеться облік дозволених до відпуску запасів деревини та інших продуктів лісу, встановлюються строки здійснення лісових користувань та вивезення заготовленої продукції, строки і способи очищення лісосік від порубкових решток, а також облік природного поновлення лісу, що підлягає збереженню; ведеться облік плати, нарахованої за використання лісових ресурсів.

Форма лісорубного квитка наведена у додатку до цього Порядку (в редакції від 19.01.2016).

Відповідно до п. 9 вказаного Порядку (в редакції від 19.01.2016) лісовий квиток видається щороку на підставі лімітів використання лісових ресурсів під час заготівлі другорядних лісових матеріалів, здійснення побічних лісових користувань (у межах території та об`єктів природно-заповідного фонду - за погодженням з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями). Дії щодо погодження видачі лісового квитка вчиняються без залучення підприємств, установ, організацій і громадян протягом строку, встановленого для видачі лісового квитка.

Статтею 105 ЛК України визначено, що відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників, порушенні порядку заготівлі та вивезення деревини, заготівлі живиці і використання інших лісових ресурсів, порушенні строків лісовідновлення та інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів. Порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Статтею 100 ЛК України, передбачено, що порядок охорони, захисту, використання та відтворення лісів на землях природно-заповідного фонду визначається відповідно до Закону України "Про природно-заповідний фонд України", цього Кодексу та інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» (в редакції від 22.04.2018) використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Згідно з ст. 61 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» (в редакції від 22.04.2018) ділянки суші та водного простору, природні комплекси й об`єкти, які мають особливу екологічну, наукову, естетичну і економічну цінність і призначені для збереження природної різноманітності, генофонду видів тварин і рослин, підтримання загального екологічного балансу та фонового моніторингу навколишнього природного середовища, вилучаються з господарського використання повністю або частково і оголошуються територією чи об`єктом природно-заповідного фонду України. До складу природно-заповідного фонду України входять державні заповідники, природні національні парки, заказники, пам`ятки природи, ботанічні сади, дендрологічні та зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва, заповідні урочища.

Статтею 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» (в редакції від 22.04.2018) порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у: порушенні вимог використання природних ресурсів, самовільному спеціальному використанні природних ресурсів, невиконанні вимог охорони територій та об`єктів природно-заповідного фонду та інших територій, що підлягають особливій охороні, видів тварин і рослин, занесених до Червоної книги України.

Згідно з Законом України «Про природно-заповідний фонд України» (в редакції від 19.04.2018):

- завданням законодавства України про природно-заповідний фонд України є регулювання суспільних відносин щодо організації, охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, відтворення їх природних комплексів, управління у цій галузі (ст. 1);

- відносини в галузі охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, відтворення його природних комплексів регулюються Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", цим Законом та іншими актами законодавства України (ст. 2);

- до природно-заповідного фонду України належать природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища (ч. 1 ст. 3);

- землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до статті 6 цього Закону об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення. (ст. 7);

- збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду забезпечується шляхом: встановлення заповідного режиму, додержання вимог щодо охорони територій та об`єктів природно-заповідного фонду під час здійснення господарської, управлінської та іншої діяльності, розробки проектної і проектно-планувальної документації, землевпорядкування, лісовпорядкування, здійснення оцінки впливу на довкілля, встановлення підвищеної відповідальності за порушення режиму їх охорони та використання, а також за знищення та пошкодження заповідних природних комплексів та об`єктів (ст. 8);

- території та об`єкти природно-заповідного фонду з додержанням вимог, встановлених цим Законом та іншими актами законодавства України, можуть використовуватися: у природоохоронних цілях; у науково-дослідних цілях; в оздоровчих та інших рекреаційних цілях; в освітньо-виховних цілях; для потреб моніторингу навколишнього природного середовища. Встановлені частиною першою цієї статті основні види використання, а також заготівля деревини, лікарських та інших цінних рослин, їх плодів, сіна, випасання худоби, мисливство, рибальство та інші види використання можуть здійснюватися лише за умови, що така діяльність не суперечить цільовому призначенню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, встановленим вимогам щодо охорони, відтворення та використання їх природних комплексів та окремих об`єктів (ст. 9);

- спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду здійснюється в межах ліміту та на підставі дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду (ч. 1 ст. 9-1);

- спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення здійснюється в межах ліміту на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, а також на підставі дозволів (ч. 3 ст. 9-1);

- спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення здійснюється на підставі дозволів, що видаються органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями (ч. 4 ст. 9-1);

- порядок видачі дозволів на спеціальне використання природних ресурсів і встановлення лімітів на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення визначається Кабінетом Міністрів України. Видача дозволів на спеціальне використання природних ресурсів здійснюється на безоплатній основі (ч. 7 ст. 9-1);

- проведення рубок формування і оздоровлення лісів, інших видів рубок здійснюється в межах затверджених планів та на підставі рішень науково-технічних рад установ природно-заповідного фонду згідно з лімітом на використання природних ресурсів на підставі дозволів (ч. 15 ст. 9-1);

- національні природні парки є природоохоронними, рекреаційними, культурно-освітніми, науково-дослідними установами загальнодержавного значення, що створюються з метою збереження, відтворення і ефективного використання природних комплексів та об`єктів, які мають особливу природоохоронну, оздоровчу, історико-культурну, наукову, освітню та естетичну цінність (ст. 20).

Відповідно до ст. ст. 19, 68 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Положення про національний природний парк «Зачарований край» затверджено наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 07.07.2009 № 387, згідно якого:

- національний природний парк «Зачарований край» створений відповідно до указу Президента України від 21.05.2009 № 343 «Про створення національного природного парку «Зачарований край» на території Іршавського району Закарпатської області загальною площею 6101 га, у тому числі 5649 га земель державного підприємства «Загатянське лісове господарство», що надаються у постійне користування та 452 га земель філії № 1 «Іршавський лісгосп» державного підприємства «Агроспецсервіс», що включаються до його складу без вилучення (п. 1.1);

- парк є природоохоронною, рекреаційною, культурно-освітньою, науково-дослідною установою загальнодержавного значення і входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання (п. 1.2);

- парк в своїй діяльності керується Конституцією України, Законами України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про природно-заповідний фонд України», іншими Законами України, підзаконними актами, Проектом організації території національного природного парку «Зачарований край», охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів (п. 1.3);

- управління парком здійснюється спеціальною адміністрацією на чолі з директором, який призначається на посаду Держкомлісгоспом за поданням Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства відповідно до законодавства (п. 3.1);

- директор парку: вирішує питання його діяльності відповідно до завдань; представляє його в органах державної влади, місцевого самоврядування та судових органах, а також підприємствах, установах і організаціях усіх форм власності; відповідає за результати діяльності перед Держкомлісгоспом та Закарпатським обласним управлінням лісового та мисливського господарства; в межах своєї компетенції видає накази та розпорядження; визначає функціональні обов`язки працівників, здійснює інші повноваження відповідного до чинного законодавства (п. 3.3);

- охорона парку покладається на службу державної охорони, яку очолює директор (п. п. 4.12, 4.13).

Незважаючи на вищевказані вимоги законодавства України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неналежно виконав свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них за наступних обставин.

До Національного природного парку «Зачарований край» надійшло клопотання ПАТ «Закарпаттяобленерго» № 116-25/2231 від 24.04.2018 щодо вирубки загрозливих дерев на території кв. 1 вид. 6, кв. 4 вид. 31, кв. 8 вид. 33 Підгірнянського лісництва Національного природного парку «Зачарований край».

У подальшому, 26.04.2018 за участю ОСОБА_4 як т.в.о директора, головного лісничого, а також інших присутніх, вказане клопотання розглянуто на засіданні бюро науково-технічної ради Національного природного парку «Зачарований край» та вирішено лісничому Підгірнянського лісництва оформити матеріали на вирубку дерев у відповідних квартах та виділах.

12.06.2018 комісією в складі представника Іршавської райдержадміністрації ОСОБА_7 , начальника служби ВВЛЕП ПАТ «Закарпаттяобленерго» ОСОБА_8 , в.о. головного лісничого ОСОБА_9 , лісничого Підгірнянського лісництва ОСОБА_10 проведено обстеження ділянок лісу в охоронній зоні ПЛ-110кВ, яка проходить територією Підгірнянського лісництва Національного природного парку «Зачарований край». В результаті обстеження виявлено багато аварійно-небезпечних дерев в охоронюваній зоні, за своїм станом дерева частково висохлі або уражені гнилістю, а також похилені в бік проводів, які при налипанні мокрого снігу, поривах вітру, можуть призвести до обриву проводів, та періодично викликають аварійні ситуації та збої у електроживленні, а саме: в кв. 1 вид. 46, кв. 4 вид. 31, кв. 8 вид. 33.

У подальшому ОСОБА_4 , неналежно виконуючи службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, перебуваючи на посаді тимчасово виконуючого обов`язки директора Національного природного парку «Зачарований край» згідно наказу № 56-к від 12.02.2018, будучи працівником правоохоронного органу, без дотримання вимог ст. 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», які вступили в силу 19.04.2018, тобто за відсутності затвердженого ліміту та дозволу на спеціальне використання природних ресурсів, 13.06.2018 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись в адміністративному приміщенні Національного природного парку «Зачарований край», що по вулиці Партизанська, будинок б/н, села Ільниця Іршавського району Закарпатської області, видав лісорубний квиток серії 02 ЛКБ № 258412 від 13.06.2018 на проведення інших заходів не пов`язаних з ведення лісового господарства (вид, спосіб рубки інша (вирубка небезпечних дерев) площею 5,9 га у межах кварталу 1 виділу 46, площею 4,5 га у межах кварталу 4 виділу 31, площею 8,0 га у межах кварталу 8 виділу 33 на території Підгірнянського лісництва Національного природного парку «Зачарований край», з можливістю вивезення одночасно з заготівлею після приймання в установленому порядку заготовленої деревини.

На підставі виданого ОСОБА_4 лісорубного квитка серії 02 ЛКБ № 258412 від 13.06.2018 ПАТ «Закарпаттяобленерго» на території Підгірнянського лісництва Національного природного парку «Зачарований край» у період з 13.06.2018 по 25.09.2018 (точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено) у кв. 4 вид. 31 здійснено рубку 89 дерев (породи бук, ялина), у кв. 1 вид. 46 здійснено рубку 87 дерев (породи бук, ялина, береза), у кв. 8 вид. 33 здійснено рубку 574 дерев (породи бук, ялина, верба), внаслідок чого охоронюваним законом громадським інтересам, державним інтересам у сфері лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища в особі Іршавської міської ради Закарпатської області завдано збитків на загальну суму 541 637 грн, тобто спричинено тяжкі наслідки.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, зокрема у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало тяжкі наслідки охоронюваним законом державним, громадським інтересам.

В ході судового розгляду, після зміни обвинувачення, захисником ОСОБА_5 заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п.3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину та фактичні обставини, що викладені в обвинувальному акті із зміненим обвинуваченням визнав повністю, просив звільнити його від кримінальної відповідальності за обставин наведених його захисником.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо розгляду клопотання та просив суд його задовольнити, оскільки є всі підстави для звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі п.3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Представник потерпілого Іршавської міської ради Закарпатської області ОСОБА_6 в судовому засіданні проти клопотання захисника обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження не заперечила.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду приходить до наступного висновку.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ч. 1 ст. 5 КПК).

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК).

У відповідності до вимог частини четвертої статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною першою статті 285 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною другою статті 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

У відповідності до ст. 12 КК України кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 367 КК України відноситься за ступенем тяжкості до нетяжких злочинів, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

За правилом ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Як встановлено судом, строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 367 КК України закінчились, обвинувачений, його захисник та прокурор не заперечують проти звільнення від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, а обставини щодо вчинення обвинуваченим протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості чи ухилення ОСОБА_4 від слідства або суду не виявлено.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, в силу пункту 1 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення підлягає скасуванню, коли провадження в кримінальній справі не було закрито судом за наявності підстав для закриття.

Таким чином, оскільки з 13.06.2018 року, тобто дня вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення минуло більше п`яти років, такого слід звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 367 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

Цивільний позов потерпілою особою не з`являвся.

Речові докази в кримінальному провадженні підлягають вирішенню в порядку статті 100 КПК України.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 284, 369, 372 КПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 367 КК України на підставі п.3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження - закрити на підставі ч. 2 п. 1 ст. 284 КПК України.

Речові докази:

Лісорубний квиток серії 02 ЛКБ № 258413 від 07.09.2018 на 1 арк.; план-схема (кв. 8 вид. 8, пл. 0,1 ГА) на 1 арк.; польова перелікова відомість дерев, призначених у рубку (кв. 8 вид. 8) на 1 арк.; матеріально-грошова оцінка лісосіки № 009 на 1 арк.; детальна мат-грошова оцінка лісосіки № 009 на 1 арк.; план-схема (кв. 8 вид. 33, пл. 0,1 ГА) на 1 арк.; польова перелікова відомість дерев, призначених у рубку (кв. 8 вид. 33) на 1 арк. ; матеріально-грошова оцінка лісосіки № 010 на 1 арк.; детальна мат-грошова оцінка лісосіки № 010 на 1 арк.; лісорубний квиток серії 02 ЖБ № 258412 від 13.06.2018 на 1 арк.; план-схема (кв. 1 вид. 46, пл. 5,9 ГА) на 1 арк.; польова перелікова відомість дерев, призначених у рубку (кв. 1 вид. 46) на 1 арк.; матеріально-грошова оцінка лісосіки № 006 на 1 арк.; детальна мат-грошова оцінка лісосіки № 006 на 1 арк.; план-схема (кв. 4 вид. 31, пл. 4,5 ГА) на 1 арк.; матеріально-грошова оцінка лісосіки № 003 на 1 арк. ; детальна мат-грошова оцінка лісосіки № 003 на 1 арк.; польова перелікова відомість дерев, призначених у рубку (кв. 4 вид. 31) на 1 арк.; план-схема (кв. 8 вид. 33, пл. 8 ГА) на 1 арк.; матеріально-грошова оцінка лісосіки № 004 на 1 арк.; детальна мат-грошова оцінка лісосіки № 004 на 2 арк.; польова перелікова відомість дерев, призначених у рубку (кв. 8 вид. 33) на 1 арк.; акт обстеження ділянок лісу в охоронній зоні ПЛ 110 кв ПАТ Закарпаттяобленерго від 12.06.2018, затверджена 12.06.2018 на 1 арк.; акт обстеження ділянок лісу в охоронній зоні ПЛ 110 Іршава Росош ПРАТ Закарпаттяобленерго від 07.09.2018, затверджена 07.09.2018 на 2 арк.; протокол № 2 Засідання бюро науково-технічної ради НПП Зачарований край від 26.04.2018 на 1 арк.; протокол № 3 Засідання бюро науково-технічної ради НПП Зачарований край від 10.08.2018 на 1 арк. - залишити при матеріалах справи.

Ухвала суду може бути оскаржена в Закарпатський апеляційний суд через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 23 січня 2025 року о 09 год. 40 хв.

Суддя ОСОБА_1