Дата документу 16.04.2025Справа № 554/3589/25
Провадження № 1-кс/554/5112/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2025року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження № 0000757 від 10.08.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 246, ч. 4 ст. 246 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням в обґрунтування якого вказував, що Полтавською окружною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні за № 0000757 від 10.08.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 246, ч. 4 ст. 246 КК України.

07.04.2025 на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18.03.2025, проведено санкціонований обшук в автомобіля марки «ГАЗ 330202» державно номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, який належить ОСОБА_4 , та яким фактично користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в результаті якого виявлено та вилучено: автомобіль «ГАЗ 330202» державно номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, який залишено під зберігальну розписку ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 до вирішення питання по суті, шляхом позбавленням права відчуження, розпорядження.

07.04.2025 винесено постанову про визнання речовим доказом автомобіля марки «ГАЗ 330202» державно номерний знак НОМЕР_1 .

Приймаючи до уваги викладене, з метою повноти, всебічності та неупередженого розслідування кримінального провадження, необхідно накласти арешт (заборону на відчуження, розпорядження) вилучений в ході обшуку автомобіль марки «ГАЗ 330202» державно номерний знак НОМЕР_1 .

Власник майна в судове засідання не з`явився.

16.04.2025 до суду надійшла заява від користувача ОСОБА_5 про розгляд клопотання без його участі, покладається на розсуд суду.

В судове засідання прокурор не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Розглянувши клопотання по суті поставлених вимог, перевіривши надані до клопотання матеріали кримінального провадження та дослідивши докази, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що Полтавською окружною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні за № 0000757 від 10.08.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 246, ч. 4 ст. 246 КК України.

07.04.2025 винесено постанову про визнання речовим доказом автомобіля марки «ГАЗ 330202» державно номерний знак НОМЕР_1 .

Клопотання прокурора подане до суду з дотриманням процесуального строку, передбаченого абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно ст.ст.168, 237 КПК України вилучене в ході обшуку, огляду місця події майно є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ч.5 ст.171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Дослідивши матеріали клопотання, з метою повноти, всебічності та неупередженого розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна та задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 07.04.2025 автомобіль «ГАЗ 330202» державно номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, який належить ОСОБА_4 , та яким фактично користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який залишено під зберігальну розписку ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 до вирішення питання по суті, шляхом позбавленням права відчуження, розпорядження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Виконання ухвали доручити слідчому у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1