Справа № 461/3075/25
Провадження № 1-кс/461/2405/25
УХВАЛА

іменем України

15.04.2025 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого СВ УСБУ у Львівській області щодо неповернення ним тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000027 від 10.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332, ч. 3 ст.369-2 КК України,-

в с т а н о в и в :

Скаржник адвокат ОСОБА_3 звернулася в Галицький районний суд м. Львова в інтересах ОСОБА_4 зі скаргою, на бездіяльність слідчого СВ УСБУ у Львівській області який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000027 від 10.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332, ч. 3 ст.369-2 КК України, щодо неповернення ним тимчасово вилученого майна, а саме: грошових коштів у розмірі 30800 (тридцять тисяч вісімсот) доларів США; та 1000 (однієї тисячі) євро, вилучені під час проведення обшуку 11.07.2024 року, слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, які належать ОСОБА_4 .

У своїй скарзі скаржник покликається на те, що в провадженні слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції України у Івано-Франківській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000027 від 10.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332, ч. 3 ст.369-2 КК України. 25.02.2025 Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Західного регіону вказане кримінальне провадження передано за підслідністю до УСБУ у Львівській області. На даний час, досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000027 від 10.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332, ч. 3 ст.369-2 КК України, триває.

11.07.2024 слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області постановлено ухвалу про дозвіл на проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення: документів, записів, грошових коштів та цінностей, здобутих внаслідок незаконної діяльності, засобів зв`язку - мобільних телефонів, комп`ютерної техніки (з можливістю огляду та перекопіювання інформації), електронних носіїв інформації, електронних накопичувачів інформації, мобільні телефони (термінали), сім-карти, флеш- накопичувачі, банківських карт, речей та документів, які можуть мати значення для досудового розслідування. 11.07.2024 року, слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проведено обшук, в ході якого були вилучені предмети, речі, документи та грошові кошти в сумі 30800 (тридцять тисяч вісімсот доларів США) та 1000 (тисячу) євро, які належать ОСОБА_4 .

Грошові кошти в сумі 30800 (тридцять тисяч вісімсот доларів США) та 1000 (тисячу) євро визнано речовим доказом, про що слідчим винесено відповідну постанову.

Скаржник покликається на те, що відомостей у кримінальному провадженні про звернення слідчим з клопотанням в порядку ст.171 КПК України про арешт на вказані грошові кошти упродовж наступного дня з часу його тимчасового вилучення, у сторони захисту немає. В порядку ст.173 КПК України, повідомлень з суду або від слідчого про розгляд таких клопотань та прийнятих рішень до ОСОБА_4 не надходило.

Покликається на те, що вказані вилучені грошові кошти в розмірі 30800 (тридцять тисяч вісімсот) доларів США; та 1000 (однієї тисячі) євро, вилучені під час проведення обшуку 11.07.2024 року, слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, які належать ОСОБА_4 , мають статус тимчасово вилученого майна. Покликається на те, що органом досудового провадження грубо порушено вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України щодо своєчасного звернення до слідчого судді про арешт вилученого майна, клопотання такого характеру повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі у якої його було вилучено.

З моменту вилучення грошових коштів, ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000027 від 10.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332, ч. 3 ст.369-2 КК України,, не набула статусу підозрюваної чи обвинуваченої особи, а значить слідчим органам немає законних підстав, тривалий час, утримувати належні їй грошові кошти.

В судове засіданні скаржник адвокат ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву від 15.04.2025 р. про розгляд вказаної скарги без його участі, вимоги скарги підтримав.

Слідчий СВ УСБУ у Львівській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, наслідки неявки, а тому відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності слідчого оскільки його неявка не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

В провадженні слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції України у Івано-Франківській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000027 від 10.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332, ч. 3 ст.369-2 КК України.

25.02.2025 р. Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Західного регіону вказане кримінальне провадження передано за підслідністю до УСБУ у Львівській області. На даний час, досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000027 від 10.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332, ч. 3 ст.369-2 КК України, триває.

11.07.2024 слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області постановлено ухвалу про дозвіл на проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення: документів, записів, грошових коштів та цінностей, здобутих внаслідок незаконної діяльності, засобів зв`язку - мобільних телефонів, комп`ютерної техніки (з можливістю огляду та перекопіювання інформації), електронних носіїв інформації, електронних накопичувачів інформації, мобільні телефони (термінали), сім-карти, флеш- накопичувачі, банківських карт, речей та документів, які можуть мати значення для досудового розслідування. 11.07.2024 року, слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проведено обшук, в ході якого були вилучені предмети, речі, документи та грошові кошти в сумі 30800 (тридцять тисяч вісімсот доларів США) та 1000 (тисячу) євро, які належать ОСОБА_4 .

Грошові кошти в сумі 30800 (тридцять тисяч вісімсот доларів США) та 1000 (тисячу) євро визнано речовим доказом, про що слідчим винесено відповідну постанову.

Згідно ч.1 ст.303 КПК України чітко вказаний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на оскарження, даним переліком п.1 передбачено оскарження бездіяльності слідчого або прокурора яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, на які покликається скаржник.

Згідно статті 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, яке відповідає вимогам ч.2 ст.167 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до статті 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту.

Відповідно до стаття 171 КПК України, 1. З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано до слідчого судді не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі у якої його було вилучено. На час поступлення до суду скарги про повернення грошових коштів, клопотання від слідчого та прокурора до суду про арешт вказаних грошових коштів, вилученого під час обшуку житла ОСОБА_4 , не надходило.

Майно, вилучене під час обшуку, має статус тимчасово вилученого майна безвідносно того чи надавався слідчим суддею дозвіл на його відшукання. З метою ж недопущення необгрунтованого обмеження права власності особи під час кримінального провадження законодавцем визначений строк, у межах якого слідчий/прокурор зобов`язані звернутись із клопотанням про його арешт. Або ж у іншому випадку якнайшвидше повернути таке майно власнику.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Суханов та Ільченко проти України»).

Чинним кримінальним процесуальним законом передбачено способи захисту прав власника або володільця майна, який не є учасником кримінального провадження.

Зазначені вимоги співпадають з положеннями ч. 4 ст. 21 КПК України, згідно з якою здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України.

Обтяження, які понесла і продовжує нести ОСОБА_4 як власник та володілець майна не викликані реальними суспільними потребами розслідування кримінального провадження і не є співмірними.

Слідчий суддя приймає до уваги рішення Вищого антикорупційного суду (апеляційна палата) у справі № 991/2493/22, провадження № 11-сс/991/217/22, у якому суд зазначив: «Сукупний аналіз норм кримінального процесуального законодавства вказує на те, що статус тимчасово вилученого майна набуває усе майно, вилучене під час обшуку, незалежно від того чи надавався слідчим суддею дозвіл на його відшукання, оскільки фактично відбувається обмеження права особи щодо можливості володіти, користуватися та розпоряджатися усім майном, яке вилучається. Крім того, задля запобігання непомірного втручання у право власності особи законодавцем передбачено строк, протягом якого слідчий чи прокурор має звернутися із клопотанням про застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна відносно тимчасово вилученого під час обшуку майна, інакше таке майно негайно повертається особі, в якої воно вилучалося.»

Крім того, приймаю до уваги те, що ОСОБА_4 ,. підозра у вчинені кримінального правопорушення йому не оголошувалася, арешт на вилучені грошові кошти не накладався, Крім того, приймаю до уваги, те, органом досудового розслідування не доведено що вказані вилучені у ОСОБА_4 грошові кошти були здобуті злочинним шляхом. Тому, виходячи з вищевикладеного, приходжу до висновку, що грошові кошти вилучені у ОСОБА_4 під час проведення обшуку набули статусу тимчасово вилученого майна, з відповідними правовим режимом. Наявність ухвали про дозвіл на проведення общуку без наявності судового рішення про арешт майна, отриманого у передбачені КПК України терміни, не є підставою для відмови в поверненні цих грошових коштів їх законному власнику.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що органами досудового розслідування порушено порядок утримання тимчасового вилученого майна, а тому скаргу заявника слід задовільнити, та зобов`язати слідчого, органу досудового розслідування, в провадженні якого розслідується дане кримінальне провадження, повернути ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 30800 (тридцять тисяч вісімсот) доларів США та 1000 (тисячу) євро.

Керуючись ст.ст. 2, 7-13, 168, 169, 171, 235, 236, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Скаргу захисника адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , - задовільнити.

Зобов`язати слідчого органу досудового розслідування, в провадженні якого розслідується кримінальне провадження № 0000027 від 10.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332, ч. 3 ст.369-2 КК України,, повернути ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 30800 (тридцять тисяч вісімсот) доларів США та 1000 (тисячу) євро.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1