Справа № 727/2206/25
Провадження № 1-кп/727/219/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

За участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001888 від 08.02.2020 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Попівці Заліщицького району Тернопільської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, одружений, маючий на утриманні 1 неповнолітню дитину, із вищою освітою, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор: ОСОБА_4

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

21.02.2024 року до Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали клопотання у кримінальному провадженні №727/2206/25 зареєстрованого в ЄРДР №0001888 від 08.02.2020 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що близько 22 год. 07.12.2020 року ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Рено Канго» д.р.н. НОМЕР_1 , рухаючись своєю смугою руху по вул. Гагаріна м.Чернівці, перебуваючи неподалік будинку №23, проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість, маючи можливість на виявлення пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який переходив дорогу поза межами пішохідного переходу зліва на право по відношенню до напрямку руху автомобіля, застосувавши невідповідні дорожній обстановці прийоми допустив наїзд на останнього.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: множинних забійних ран голови, гематоми обох очей, струсу головного мозку, компресійного перелому 12-го грудного та 1-го поперекового хребців, перелому правої малогомілкової кістки на середньої та верхньої третині зі зміщенням, які згідно висновку експерта № 124 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі що призвели до тривалого розладу здоров`я.

В даній дорожньо-транспортній обстановці в діях водія ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам п. 1,1, 1.3, 1.9, 2.3, 12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані вірно за ч.1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Під час підготовчого засідання прокурор та обвинувачений звернулися до суду з клопотаннями про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності у порядку ст. 49 КК України.

Підставами для звільнення від кримінальної відповідальності, згідно передбачає покарання у вигляді штрафу до 5 тисяч неоподаткованих мінімумів або виправні роботи до 2 років, або решт до 6 місяців, або обмеження волі на строк до 3 років з позбавленням права керувати транспортними засобами до трьох років і є нетяжким правопорушенням.

Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки, в разі вчинення кримінального проступку, за яким передбачено покарання у вигляді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Прокурор у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання.

Потерпілий ОСОБА_5 на момент розгляду клопотання у суді помер.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора, пояснив, що він ознайомлений з вимогами ст. 49 КК Ккраїни, розуміє її зміст та просив клопотання задоволити.

Заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши надані матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Так, за змістом ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України і ч.6 ст.284 КПК України, якщо під час здійснення підготовчого чи судового розгляду провадження будуть виявлені обставини, передбачені ч.2 ст.284 КПК України, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

За змістом ст.285, ст.286 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до вимог ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

2. Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

3. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

4. Питання про застосування давності до особи, що вчинила особливо тяжкий злочин, за який згідно із законом може бути призначено довічне позбавлення волі, вирішується судом. Якщо суд не визнає за можливе застосувати давність, довічне позбавлення волі не може бути призначено і заміняється позбавленням волі на певний строк.

5. Давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених статтями 109-114 - 2, катування, передбаченого частиною третьою статті 127, кримінальних правопорушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, передбачених статтями 437-439, 442, 442 - 1 цього Кодексу.

Таким чином, підставою для застосування ст.49 КК України є дотримання сукупності передбачених нею умов: особа вчинила злочин вперше, це нетяжкий злочин, процесуальний строк не приривався.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив необережний злочин, не перебував у стані сп`яніння, позитивно характеризується по місцю проживання.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що у даному випадку наявні підстави, визначені ст.49 КК України, а тому приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю, звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності, на підставі ст.49 КК України.

Щодо стягнення процесуальних витрат на залучення експертів, суд зазначає наступне:

Відповідно до ст.188 КПК України до процесуальних витрат, зокрема віднесено витрати, пов`язані з залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

За змістом ст.126 Кодексу суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Таким чином, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат.

Саме до такої правової позиції дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові №598/1781/17 від 17.06.2020 року, яка є обов`язковою.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_6 процесуальних витрат на залучення експертів.

Також необхідно вирішити питання речових доказів.

Керуючись ст.49 КК України, ст.ст.100, 284, 285, 286, 372, 376, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження №2206/25 відносно нього закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави понесені судові витрати у зв`язку з проведенням експертиз у розмірі 1307 грн. 60 коп.

Речовий доказ: автомобіль марки «Renault» моделі «Kangoo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити ОСОБА_3 ( а.с. 26-27, 75), .

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1