Справа № 183/745/25
№ 1-кп/183/1040/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2025 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у закритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000091 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новомосковська Дніпропетровської області, з неповною середньою освітою, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Самар Дніпропетровської області, маючого базову середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2, 4 ст. 186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника обвинуваченої ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

в с т а н о в и в:

28.08.2021, приблизно о 10 годині 25 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на час вчинення правопорушення не досягла повноліття, разом із особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, знаходились поблизу кафе «SushiWay», розташованого у будинку №17д по вулиці Сучкова у місті Новомосковськ Дніпропетровської області, де побачили раніше невідомого їм ОСОБА_9 , який знімав грошові кошти в банкоматі АТ КБ «Приватбанк», розташованому на фасаді даного кафе.

В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на відкрите викрадення вищевказаними грошовими коштами ОСОБА_9 із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Далі ОСОБА_3 запропонувала особі, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, спільно, відкрито заволодіти вищевказаними грошовими коштами, на що останній погодився.

Реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 , ОСОБА_3 разом із особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, продовжуючи знаходитись поблизу кафе «SushiWay», дочекались, поки ОСОБА_9 , поклавши зняті грошові кошти у сумі 2000 гривень до лівої кишені штанів, направився у бік вул. Гетьманської м. Новомосковськ, де поблизу магазину «Алло», розташованого у будинку №33 по вулиці Гетьманській у м. Новомосковськ, наздогнали останнього та під приводом придбання їм продуктів харчування попросили у ОСОБА_9 грошей, на що останній відповів відмовою та пішов далі вздовж вищевказаного будинку.

Бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, підбігла ззаду до ОСОБА_9 та знаходячись за його спиною, схопила обома руками його шию та почала її стискати, застосовуючи таким чином насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. В цей момент особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, оббігла ОСОБА_9 спереду та скориставшись тим, що останній намагався звільнитись від рук ОСОБА_3 , рукою залізла до лівої кишені штанів ОСОБА_9 , звідки викрала грошові кошти в сумі 2000 гривень.

Далі ОСОБА_3 , впевнившись, що особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, заволоділа грошовими коштами потерпілого, відпустила шию ОСОБА_9 , після чого разом із особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з місця скоєння злочину втекли з викраденими грошовими коштами, розпорядившись ними в подальшому на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на суму 2 000 грн.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, 04 листопада 2024 року, приблизно 23 годині 00 хвилини, ОСОБА_3 , разом з раніше знайомою ОСОБА_10 , перебувала у дворі будинку АДРЕСА_3 , яка в цей час тримала у руках мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А03», 2022, 3/32GB, імей НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , синього кольору, з сім-картою оператора «Водафон» НОМЕР_3 .

В цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, з метою викликати впевненість в обов`язковості передачі їй майна, під приводом термінової необхідності здійснити дзвінок, ОСОБА_3 , 04 листопада 2024 року, приблизно о 23 годині 02 хвилини, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , попросила вищевказаний мобільний телефон у ОСОБА_10 , на що остання погодилася та добровільно надала ОСОБА_3 вказаний телефон для здійснення дзвінку.

Створивши своєю поведінкою такі умови, за яких потерпіла була впевнена у поверненні належного їй майна, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, відійшла на декілька метрів від потерпілої ОСОБА_10 разом з мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy А03», 2022, 3/32GB, імей НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , синього кольору, вартістю 3500,33 грн., з сім картою оператора «Водафон» НОМЕР_3 вартістю 100 грн., імітуючи телефонну розмову, тим самим заволоділа чужим майном шляхом зловживання довірою.

Далі ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення злочину втекла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 3600,33 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 03 грудня 2024 року, приблизно 14 годині 05 хвилини, ОСОБА_3 разом з неповнолітнім ОСОБА_4 перебували на зупинці громадського транспорту, що розташована поблизу будинку №17а по вулиці Гідності у м. Самар Дніпропетровської області, де ОСОБА_3 зустріла раніше знайомого ОСОБА_11 , у якого побачила чоловічу сумку чорного кольору, вдягнену через плече.

В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на відкрите заволодіння вищевказаною сумкою та майном, яке в ній знаходиться.

Реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне заволодіння майном ОСОБА_11 , перебуваючи за вищевказаною адресою, 03 грудня 2024 року, приблизно о 14 годині 07 хвилин, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що вчиняє злочин в умовах воєнного стану та її дії очевидні для оточуючих, із застосуванням фізичної сили, шляхом ривку, відкрито заволоділа чоловічою сумкою марки «Feilong» чорного кольору, вартістю 103,67 гривень, всередині якої знаходився гаманець коричневого кольору вартістю 90,00 гривень з грошовими коштами у сумі 5 000 гривень.

Продовжуючи свої дії, з метою унеможливити повернення потерпілим ОСОБА_11 викраденого майна, ОСОБА_3 перекинула вищевказану сумку з майном до рук неповнолітнього ОСОБА_4 , який знаходився неподалік від неї. Після цього ОСОБА_11 одразу направився у напрямку останнього, але неповнолітній ОСОБА_4 , приєднавшись до умислу ОСОБА_3 на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), що належить ОСОБА_11 , вчинене в умовах воєнного стану, почав виконувати дії, спрямовані на реалізацію цього умислу, а саме перекинув вищевказану сумку з майном до рук ОСОБА_3 , унеможливлюючи таким чином повернення ОСОБА_11 свого майна.

Далі ОСОБА_3 , тримаючи у руці вищевказану сумку з майном, дістала з неї гаманець коричневого кольору та витягнула з нього грошові кошти в сумі 5 000 гривень, які належали ОСОБА_11 , після чого, тримаючи у руці вказані грошові кошти, кинула на землю вищевказані сумку та гаманець.

Після цього ОСОБА_3 повідомила неповнолітньому ОСОБА_4 , що грошові кошти у неї, та вони разом втекли з місця скоєння злочину з викраденими грошовими коштами, розпорядившись ними в подальшому на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріальні збитки на загальну суму 5193 гривні 67 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 обставини викладені в обвинувальному акті не оспорював, повністю їх підтвердив. Розуміє, що скоїв злочин, зазначив, що більше такого не вчинить, просив вибачення. У скоєному щиро кається.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 обставини викладені в обвинувальному акті не оспорювала, повністю їх підтвердила.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначила, що виховує сина одна, неповнолітній забезпечений окремим місцем для сну та навчання. Іноді були сварки через поведінку та зловживання наркотичними речовинами неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 , вона намагалась контролювати поведінку сина, але все було марно.

Законний представник обвинуваченої ОСОБА_3 - ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначила, що обвинувачена веде антисуспільний спосіб життя, не виявляла зацікавленості під час навчання, на заняттях поводила себе байдуже, часто пропускала навчання без поважної причини. Мати обвинуваченої байдуже ставиться до її життя, що підтверджується фактом притягнення останньої до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків. Крім того, ОСОБА_3 часто перебувала під впливом наркотичних засобів або в стані алкогольного сп`яніння, що негативно вплинуло на поведінку та життя обвинуваченої в цілому.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд провадження за їх відсутності, в якій зазначили, що не заперечують проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Питання щодо покарання обвинуваченим залишили на розсуд суду.

Потерпілому ОСОБА_9 шкоду завдану кримінальним правопорушенням відшкодовано частково в розмірі 500 грн.

Потерпілій ОСОБА_10 шкоду завдану кримінальним правопорушенням відшкодовано в повному обсязі шляхом повернення майна.

Потерпілому ОСОБА_11 шкоду завдану кримінальним правопорушенням відшкодовано частково, шляхом повернення викраденого майна.

У судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинене групою осіб, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні було досліджено досудову доповідь відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до якої встановлено, що родина ОСОБА_4 є неповною, мати виховує сина одна, останній задоволений умовами проживання та забезпечений окремим місцем для сну. Однак відповідно до характеристики директора гімназії №8 м. Самар зазначено, що ОСОБА_4 навчанням не цікавиться, дозволяє застосовувати ненормативну лексику при дорослих, мати ОСОБА_8 навчанням та вихованням сина не займається. Мати обвинуваченого байдуже ставиться до життя неповнолітнього сина, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, за що неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності. Згідно опису бесіди з неповнолітнім обвинуваченим встановлено, що він вживав наркотичні речовини декілька раз на тиждень, однак в поясненнях мати зазначила, що сина вона не помічала у вживанні ним наркотичних засобів. Неповнолітній ОСОБА_4 має схильність до протиправної антисуспільної поведінки, здатний до необдуманих вчинків.

Під час підготовки досудової доповіді, органом пробації встановлено, що виправлення неповнолітнього ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе з покладенням на нього відповідних обов`язків на підставі ст.76 КПК України та за умови здійснення інтенсивного нагляду.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин справи, особи обвинуваченого, беручи до уваги обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: повне визнання вини обвинуваченим, активне сприяння розкриттю злочинів, щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім, суд вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України і призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції, передбаченої ч. 4 ст.186 КК України.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, на переконання суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, але й особі обвинуваченого, оскільки останній вину визнав повністю, на обліку у лікарів не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, і є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Однак, судом було встановлено, що у кримінальному провадженні №0001425 обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, але стороною обвинувачення не надано суду документів, які підтверджують факт затримання та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останнього.

Суд вважає встановленою вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні нею:

-відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинене із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого - за ч. 2 ст. 186 КК України;

-відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану - за ч. 4 ст. 186 КК України;

-заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно - за ч. 2 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні було досліджено досудову доповідь відносно обвинуваченої ОСОБА_12 , відповідно до якої встановлено, що родина ОСОБА_3 є неповною, мати є удовою, остання проживала разом з матір`ю, рідним братом та сестрою, умови проживання її влаштовували. Однак відповідно до характеристики з місця навчання, зазначено, що обвинувачена не виявляла зацікавленості під час навчання, на заняттях поводила себе байдуже, часто пропускала навчання без поважної причини. Мати обвинуваченої байдуже ставиться до її життя, зі слів матері у них з донькою складні відносини, контролювати поведінку ОСОБА_3 їй було дуже важко. Також з`ясовано, що мати обвинуваченої притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків. Згідно опису бесіди з обвинуваченою встановлено, що вона часто перебувала під впливом наркотичних речовин або в стані алкогольного сп`яніння, багато часу проводила з друзями, які мали на неї негативний вплив, інтересів та захоплень не має. ОСОБА_3 має схильність до протиправної антисуспільної поведінки, здатна до імпульсивних дій, діє під впливом моменту.

Під час підготовки досудової доповіді, органом пробації встановлено, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе з покладенням на неї відповідних обов`язків на підставі ст.76 КПК України та за умови здійснення інтенсивного нагляду.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченої, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин справи, особи обвинуваченого, беручи до уваги обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: повне визнання вини обвинуваченим, активне сприяння розкриттю злочинів, щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім, суд вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України і призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції, передбаченої ч. 4 ст.186 КК України.

Обраний обвинуваченій такий вид покарання, на переконання суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, але й особі обвинуваченої, оскільки остання вину визнала повністю, на обліку у лікарів не перебуває, за місцем проживання характеризується незадовільно, і є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні обвинуваченій ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - тримання під вартою.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню була проведена судова експертиза, вартість якої підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Відповідно до ст. 100, ч. 4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання щодо речових доказів, на які було накладено арешт ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.12.2024 (183/12445/24, 1-кс/183/2577/24).

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Неповнолітнього ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

Початок строку покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки;

- за ч. 4 ст. 186 КК України на підставі ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 1 (один) місяць;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання - 05.12.2024 року.

Зарахувати в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з моменту затримання, а саме з 05.12.2024 року по 26.03.2025 року включно.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - тримання під вартою.

Арешт на майно, який було накладено ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.12.2024 (183/12445/24, 1-кс/183/2577/24) - скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженню:

-чоловічу сумку (барсетку) марки «Feilong» чорного кольору, всередині якої знаходився гаманець коричневого кольору, яка зберігається в камері схову Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області - повернути законному володільцю;

-пара жіночих бавовняних рукавичок рожевого кольору, які поміщені до спец. пакету PSP3049818, які зберігаються в камері схову Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області - повернути законному володільцю;

-металева пляшка слабоалкогольного напою «Рево» зі смаком «Вишня» об`ємом 500 мл. червоного кольору, яку поміщено до спец. пакету PSP3049817, яка зберігається в камері схову Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити;

-грошові кошти в сумі 2780 гривень наступними купюрами: купюра НБУ номіналом 500 гривень серії та номер ЄЕ6957935; купюра НБУ номіналом 500 гривень серії та номер ХИ9412499; купюра НБУ номіналом 500 гривень серії та номер АЕ4157419; купюра НБУ номіналом 500 гривень серії та номер ЄС0692515; купюра НБУ номіналом 500 гривень серії та номер ВВ2025689; купюра НБУ номіналом 200 гривень серії та номер ГЖ0507305; купюра НБУ номіналом 20 гривень серії та номер ЕД7784080; купюра НБУ номіналом 20 гривень серії та номер АП12561209; купюра НБУ номіналом 20 гривень серії та номер ЕА6183638; купюра НБУ номіналом 20 гривень серії та номер ЕБ3720052, які поміщено до спец. пакету PSP1112768 та передано до УФЗБ ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція №000642) - повернути законному володільцю;

-мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A03», 2022, 3/32GB, IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , синього кольору, з сім-картою оператора «Водафон» НОМЕР_3 - вважати повернутим потерпілій ОСОБА_10 за належністю;

-довідку про рух грошових коштів від 28.08.2021, видану ОСОБА_13 - залишити в матеріалах кримінального провадження;

-одну купюру номіналом п`ятсот гривень Національного банку України, видану ОСОБА_13 - вважати повернутою потерпілому ОСОБА_9 за належністю;

-три запальнички з написами «laoban» та «pinguo», які зберігаються в камері схову Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити;

-DVD диск з відеозаписами виданий ОСОБА_14 - залишити в матеріалах кримінального провадження;

-чек №, виданий потерпілим ОСОБА_9 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 та законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_8 , на користь держави витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні за проведення судово - товарознавчої експертизи №Д-19/113-25/122-ТВ по 994 грн 88 копійок з кожного.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та прокурору негайно.

Суддя ОСОБА_1