печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність Першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_5 , яка полягає у не розгляді скарги від 21.10.2024 у кримінальному провадженні № 0000253 від 30.01.2024, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність Першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_5 , яка полягає у не розгляді скарги від 21.10.2024 у кримінальному провадженні № 0000253 від 30.01.2024.

Мотивуючи подану скаргу адвокат вказує, що він звернувся до Першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_5 зі скаргою в порядку статті 308 КПК України, проте у визначений строк про результати розгляду або вирішення поданої скарги заявник не повідомлявся, а відтак просить зобов`язати Першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_5 розглянути скаргу від 21.10.2024 у кримінальному провадженні № 0000253 від 30.01.2024.

В судове засідання особа, якою подано заяву не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином. В заяві, поданій до суду, адвокат ОСОБА_3 просив скаргу задовольнити, а судове засідання проводити без його участі.

Представник Офісу Генерального прокурора, у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихсь осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті в 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність прокурора чи слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Судовим розглядом встановлено, що 21.10.2024 у порядку ст. 308 КПК України, адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_5 , як до прокурора вищого рівня, зі скаргою на недотримання розумних строків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000253 від 30.01.2024.

Відповідно до ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Відповідно до ст. 17 ч. 3 Закону України «Про прокуратуру», прокурором вищого рівня для прокурора Офісу Генерального прокурора є Генеральний прокурор чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків.

Проте за встановлених обставин вбачається, що під час підготовки до розгляду скарги та вирішення заявлених вимог, сторона обвинувачення не надала належних допустимих і достовірних доказів про розгляд уповноваженою особою заявленої скарги від 21.10.2024 на недотримання розумних строків здійснення досудового розслідування № 0000253 від 30.01.2024.

Вирішуючи дану скаргу, слідчим суддею в тому числі застосовується один із основоположних принципів засад кримінального провадження, як то змагальність сторін, який зводиться до того, що на сторін покладається обов`язок довести ті обставини на які вони посилаються.

Сукупність вказаного переконує в бездіяльності заявленого суб`єкта оскарження, що пов`язано з неналежним та несвоєчасним розглядом поданої адвокатом скарги на недотримання розумних строків в рамках кримінального провадження № 0000253 від 30.01.2024, в зв`язку з чим існують законні підстави зобов`язати уповноважену особу розглянути скаргу останнього, у відповідності до вимог статті 308 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 22, 107, 36, 40, 303, 306, 308, 307, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу - задовольнити.

Зобов`язати Першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_5 розглянути у відповідності до вимог ст. 308 КПК України, скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 21.10.2024, на недотримання розумних строків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000253 від 30.01.2024, та повідомити особу, яка подала дану скаргу, про результати її розгляду в строк та в порядку, передбаченому ст. 308 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1