Справа № 297/2445/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженої ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Берегівського районного суду Закарпатської області від 21 грудня 2023 року, якою скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_6 та направлено її для відбування покарання призначеного вироком Берегівськогорайонного суду Закарпатської області від 16.11.2022,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 21 грудня 2023 року, подання начальника Берегівського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_8 про скасування іспитового терміну та направлення засудженої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування призначеного судом покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі згідно вироку Берегівського районного суду Закарпатської області від 16.11.2022.

Скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_6 та направлено її для відбування покарання призначеного вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 16 листопада 2022 року.

Не погоджуючись із даною ухвалою засуджена ОСОБА_6 та її захисник адвокат ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, в якій вказали на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали суду та просили її скасувати, а в задоволенні подання начальника Берегівського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, відмовити, а також заявили клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, посилаючись на те, що ухвала винесена та проголошена без участі засудженої ОСОБА_6 про судове рішення їй стало відомо під час поміщення під варту, копії оскаржуваної ухвали не отримувала, у зв`язку з чим засуджена ОСОБА_6 та її захисник адвокат ОСОБА_7 просять суд поновити строк апеляційного оскарження вказаної ухвали, який пропущений з поважних причин.

Адвокат ОСОБА_7 в судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явився, клопотань про відкладення розгляду не подавав.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що засуджена ОСОБА_6 не доставлялася у судове засідання, у зв`язку з тим, що згідно повідомлення ДУ «Збаразька ВК (№63) 12.01.2025 засуджена померла, про зазначене також підтвердив прокурор, та надав копію лікарського свідоцтва про смерть від 14.01.2025.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечив проти задоволення клопотання, вказав, що причин для поновлення строку не має, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи клопотань, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Положеннями ч. 2 ст. 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції - протягом семи днів з дня їх проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Частиною 1 статті 117 КПК України, передбачено, що строк пропущений із поважних причин повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку, тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; процесуальну поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, що наявні в розпорядженні апеляційного суду, апеляційні скарги із клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження подані поза межами процесуальних строків, передбачених ст. 395 КПК України, а в клопотаннях засуджена ОСОБА_6 та її захисник не наводять поважних та вагомих причин, що унеможливили своєчасного оскарження судового рішення, а тому підстав для задоволення клопотань суд не вбачає.

Обставини, на які посилаються засуджена ОСОБА_6 та її захисник, а саме те, що ухвала винесена та проголошена без участі засудженої ОСОБА_6 про судове рішення їй стало відомо під час поміщення під варту, копії оскаржуваної ухвали не отримувала не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодним належним доказом.

Проте, вказані обставини не можуть слугувати підставами для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки засуджена ОСОБА_6 була обізнана, що відносно неї розглядається судом першої інстанції подання про вирішення питання скасування випробування та направлення її для відбування призначеного за вироком суду покарання, про що свідчить розписка її захисника ОСОБА_9 , який особисто був повідомлений про дату розгляду справи в суді (а.к.п.103).

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що засуджена ОСОБА_6 знала про порядок і умови відбування покарання у виді іспитового строку та наслідки за ухилення, про що остання надала письмову підписку (а.к.п. 26), проте без відома уповноважених органів з питань пробації покинула постійне місце проживання та виїхала за межі України (а.к.п. 98).

Щодо апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 , то апеляційний суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат ОСОБА_7 не брав участі у справі станом на 21.12.2023 та вступив у справу, згідно договору №12 про надання правничої допомоги 09.04.2024, тобто після прийняття рішення районним судом та набрання ним законної сили.

Апеляційна скарга з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження була подана та підписана адвокатом ОСОБА_7 , який ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду та при цьому наводить підстави, з яких цей строк пропустила засуджена ОСОБА_6 .

Однак, адвокат ОСОБА_7 на час прийняття судового рішення не був учасником провадження в цій справі, а подавши від свого імені апеляційну скаргу із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, зобов`язаний був навести поважні причини пропуску саме ним пропущеного процесуального строку, однак таких причин адвокатом не зазначено.

Таким чином, адвокат ОСОБА_7 набув статусу захисника в даній справі вже після сплину строку на апеляційне оскарження, що свідчить про фактичну відсутність підстав для поновлення строку захиснику, про що він, між іншим, не просить.

Відповідно до вимог ст. 399 КПК України пропущений строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин, і вирішення цього питання покладається на суд.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

В рішенні по справі «Устименко проти України» ЄСПЛ вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини сформульовану в рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України». Так, у пункті 41 цього рішення Європейський Суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде не обмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

З огляду на викладене, підстав для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду, апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання засудженої ОСОБА_6 та її захисника-адвоката ОСОБА_7 слід залишити без задоволення, тобто відмовити у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвалиБерегівського районного суду Закарпатської області від 21 грудня 2023 року, а подані апеляційні скарги надіслати особам, які їх подали.

Керуючись ст.ст. 399, 405 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Берегівського районного суду Закарпатської області від 21 грудня 2023 року, якою скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_6 та направлено її для відбування покарання призначеного вироком Берегівськогорайонного суду Закарпатської області від 16.11.2022, - відмовити.

Апеляційні скарги разом з усіма доданими до них матеріалами повернути особам,які їх подали.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: