ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/1894/25 Номер провадження 11-сс/814/259/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_8 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 20 лютого 2025 року,-

встановила:

Цією ухвалою задоволено частково клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів в межах строку досудового розслідування до 18 квітня 2025 року з одночасним визначенням застави -60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 грн. відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-25.11.2021 Автозаводським районним судом м.Кременчука Полтавської області за ч.2,3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 28.12.2020 року та призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки і 3 місяці;

-20.04.2022 року Автозаводським районним судом м.Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки і 4 місяці.16.05.2024 року на підставі ст.81 КК України, умовно-достроково звільнений від відбування покарання з Полтавської ВК №64, невідбута частина покарання 1 рік 18днів;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення, ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та особу підозрюваного.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що вручена ОСОБА_7 підозра є необгрунтованою та такою, шо не відповідає фактичним обставинам події.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України, а прокурор та слідчий не довели суду наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та неможливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, захисника та підозрюваного, на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

На підставі ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 цього Кодексу.

З матеріалів провадження вбачається, що в провадженні Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР за №0000282 від 17.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 17 лютого 2025 року близько 18 год 00 хв ОСОБА_7 , перебуваючи біля буд. 18 на вул.Володимира Великого у м. Кременчуці, реалізуючи свій злочинний умисел на відкрите заволодіння чужим майно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, введеного на території України на підставі Закону України № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наніс удари по голові ОСОБА_10 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження за довідкою «Полтавського обласного центру екстреної медичної допомоги» у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, забій м`яких тканин нижньої щелепи справа, та відкрито викрав мобільний телефон марки «Techno Spark 8C» кольору «Turquoise», IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартість якого зі слів потерпілого становить 5000,00 грн. З місця скоєння злочину ОСОБА_7 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 , матеріального збитку на вказану суму.

18 лютого 2025 року о 14 год 25 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України.

18 лютого 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України.

20.02.2025 старший слідчий Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 , за погодженням прокурора ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області з клопотанням, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

20.02.2025 слідчим суддею задоволено частково вказане клопотання слідчого і з цим рішенням погоджується і колегія суддів.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до переконливого висновку про обґрунтованість підозри, оскільки вони підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

При цьому, перевіряючи доводи клопотання слідчого ОСОБА_9 на предмет існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов вірного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи, при цьому КПК не вимагає доказів того, що вона обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів можливості їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

На наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 України, вказує те, що підозрюваному, у разі визнання його винуватим, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, а тому доведено наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, а також здійснення незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та про необхідність обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки більш м`який запобіжний захід не дасть гарантії забезпечення належної правової поведінки підозрюваного під час досудового розслідування.

Одночасно застосувавши підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя визначив заставу, як альтернативний запобіжний захід, в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 грн. та повністю узгоджується з положеннями ч.5 ст.185 КПК України. З вказаним погоджується і колегія суддів, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, тому визначений розмір застави та зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обовязків.

Отже, висновки слідчого судді про наявність підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

З огляду на вказане, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 лютого 2025 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4