КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/2229/2025 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою з доповненнями захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 04 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні №0003923 від 19.11.2023, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 04 вересня 2024 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Буча Київської обл., громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 9 років.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з момент уйого фактичного затримання, тобто 19 листопада 2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 19 листопада 2023 року до дня набрання даним вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишено без змін.

Задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Стягнено із обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 600 000 грн.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Суд визнано доведеним, що 18 листопада 2023 року приблизно о 23 год 15 хв ОСОБА_7 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходиться автомобільна стоянка, на якій він неофіційно працює охоронцем.

В подальшому ОСОБА_7 викликав таксі за вищевказаною адресою та направився за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 13 , де розташована автомобільна стоянка, на якій неофіційно працює охоронцем потерпіла ОСОБА_9 .

Того ж дня, приблизно о 23 год 30 хв ОСОБА_7 прибув до будівлі охорони автомобільної стоянки за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 13 та постукав у двері вищевказаної будівлі, дочекався поки йому відкриє потерпіла ОСОБА_9 .

Перебуваючи на вході до вищевказаної будівлі, між ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_9 виник конфлікт на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин. Під час вказаного словесного конфлікту у ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_9 .

ОСОБА_7 , реалізуючи злочинний намір, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, свідомо допускаючи настання тяжких наслідків, витягнув з рюкзака, що був при ньому, розкладний ніж та, тримаючи його у руці, почав наносити ножові поранення в тулуб та кінцівки потерпілої ОСОБА_9 .

В результаті неправомірних дій ОСОБА_7 потерпіла ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження, а саме: проникаюче колото-різане поранення черевної стінки з пошкодженням печінки, гемоперитонеум, непроникаюче колото-різане поранення грудної клітини справа, наскрізне колото-різане поранення правої китиці, правого стегна.

В подальшому ОСОБА_9 відштовхнула ОСОБА_7 , який продовжував наносити удари ножем та вибігла з будівлі охорони з криками про допомогу в напрямку по вул. Дніпровська набережна, де перехожий викликав швидку медичну допомогу. Так, ОСОБА_7 не довів свій злочинний умисел до кінця у зв`язку з тим, що ОСОБА_9 розпочала чинити опір та вибігла з будівлі охорони.

В результаті неправомірних дій ОСОБА_7 потерпілу ОСОБА_9 госпіталізовано до КНП «КМКЛ ШМД».

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_9 спричинено такі тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення живота, що відноситься до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження; наскрізне (одне) колото-різане поранення м`яких тканин лівого передпліччя з пересіченнями променевої артерії, що відносяться до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу; непроникаючі колото-різані поранення грудної клітки справа та зліва (2), колото-різані поранення лівого передпліччя (4) , колото-різане сліпе поранення м`яких тканин правого стегна, що відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менше ніж 21 добу; колото-різане наскрізне поранення м`яких тканин правої китиці.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій порушує питання про скасування вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 04 вересня 2024 року за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України та закриття провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.

Захисник вважає, що вирок суду підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Вказує, що всупереч вимог ст. 91 КПК України, точна адреса місця вчинення кримінального правопорушення встановлена не була, при цьому, орган досудового розслідування ототожнює приміщення розважального комплексу "Вище неба" і приміщення сторожа як місце вчинення злочину є безпідставним. При цьому, ОСОБА_7 не заперечує своє перебування в день події біля розважального комплексу "Вище неба", проте слідчими не було перевірено камери відеоспостереження для підтвердження наявності у обвинуваченого алібі.

Також, захисник звертає увагу на те, що матеріали кримінального провадження не містять доручення слідчого про проведення оперативними працівниками слідчих дій у кримінальному провадження, а тому, результати отримані внаслідок допиту свідка є недопустимим доказом.

Зазначає апелянт також і про те, що під час досудового розслідування були грубо порушені права ОСОБА_7 на захист, з тих підстав, що протокол про затримання останнього складено не було, його процесуального права у відповідності до ч. 4 ст. 208 КПК України роз`яснено не було.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, думку прокурора та потерпілої, які заперечили проти задоволення поданої апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність висунутого обвинувачення із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, та про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, колегія суддів вважає обгрунтованими, оскільки вони відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтуються на сукупності допустимих, достовірних та достатніх для цих висновків доказів, які повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено досліджені в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Так, на підтвердження встановлених фактичних обставин справи суд першої інстанції обґрунтовано послався на докази, наявні в матеріалах кримінального провадження: показання потерпілої ОСОБА_9 про те, що знає обвинуваченого протягом 2-3 років. 18 листопада 2023 року в обідню пору ОСОБА_7 приїхав до неї на роботу, кинув мішок з речами та сказав, щоб вона не поверталась. А потім близько 23 год приїхала машина, забіг обвинувачений, одразу вдарив її в голову, від чого вона впала на диван, стоячи над нею, він витягнув ніж, яким почав крамсати, наносити їй тілесні ушкодження по тілу, кричав: «не будеш моя, то не будеш нічия». В якийсь момент їй вдалося відштовхнути його і втекти на дорогу з криком про допомогу. ОСОБА_7 також вийшов і пішов в іншу сторону. Біля дороги вона побачила двох хлопців, які викликали швидку допомогу.

Показання потерпілої ОСОБА_9 узгоджуються із показаннями свідка ОСОБА_10 , яка є дочкою потерпілої, про те, що їй зателефонувала мама і попросила приїхати до м. Києва, бо її порізав ОСОБА_11 . По голосу зрозуміла, що їй дуже погано. Вона разом зі своїм хлопцем почала телефонувати до поліції м. Києва, швидку допомогу та скинула на вайбер фото ОСОБА_11 до поліції. Швидка повідомила, що на адресу виїхали, жінка в тяжкому стані, лікарі повідомили, що пошкоджена печінка, потрібне переливання крові. Свідок ОСОБА_12 вказав, що викликав швидку жінці, дату не пам`ятає, це була Дніпровська набережна 14 чи 16, над дорогою стоянка знаходиться. Він проходив повз, почув як кричить жінка, просила допомогти, ніхто не зупинявся. Вона була легко одягнена, в крові, руки в крові, бачив як кров капала. Жінка сказала, що «муж порезал». Свідок ОСОБА_13 - таксист - вказав, що 18.11.2023 прийшло замовлення в таксі. Чекав обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_2, обвинувачений уточняв де він буде; на набережній напроти Велмарту, вул. Дніпровська набережна, 13. Свідок ОСОБА_14 вказав про те, що 18 листопада 2023 десь о 23 год 15 хв було замовлення з вул. Ахматової на Дніпровську набережну. О 23 год 30 хв привіз обвинуваченого на місце, до стоянки, розташування біля Дніпровської набережної, 13.

На переконання колегії суддів, зазначені показання потерпілої та свідків є логічними, послідовними та правдивими, такими що не викликають сумнівів у своїй достовірності, узгоджуються між собою та з наявними в матеріалах справи письмовими доказами: постановою про визначення групи слідчих, від 19.11.2023; про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 19.11.2023; про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні від 12.02.2024 (т. 1 а.с. 153-154, 155, 156); рапортами т.в.о. заступника командира роти № 1 батальйону № 1 полку № 2 УПП у м. Києві ДПП ОСОБА_15 від 19.11.2023 та ст. ДОП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від.19.11.2023, з яких вбачається, що 19.11.2023 екіпажем Рубін 252 отримали орієнтування о 00 год 10 хв від екіпажів Дніпровського району щодо «тілесних ушкоджень», які стались 18.11.2023 о 23 год 37 хв, а саме що чоловік наніс ножові поранення жінці та втік з місця скоєння правопорушення та можливо місця перебування даної особи за адресою: АДРЕСА_2 .Прибувши на місце виклику для встановлення та затримання особи по орієнтуванню, виявлено чоловіка, який за прикметами схожий на того, що наніс тілесні ушкодження. Дана особа працює охоронцем та повідомляє неправдиві дані, поводить себе незрозуміло, в стані алкогольного сп`яніння, нервує та плутається в показах, документів не показує. Встановлено особу: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого опізнала потерпіла (т. 1 а.с. 157, 158); рапортом інспектора ОСОБА_16 за заявою, зареєстрованою в ЄО № 56228 від 19.11.2023 (т. 1 а.с. 159-160); довідкою КНП «КМКЛ ШМД» № 7393 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а.с. 162); протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19.11.2023, відповідно до якого 18.11.2023 близько 23 год 00 хв за адресою: м. Київ. вул. Дніпровська набережна, 13, цивільний чоловік ОСОБА_7 заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 163); протоколом проведення слідчого експерименту від 06.12.2023 та додатком до нього, відповідно до якого ОСОБА_9 пояснила, обставини події, яка відбулася 18.11.2023 приблизно о 23 год 00 хв. між нею та ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 168-171); висновок експерта № 042-5-2024 від 29.01.2024 щодо тілесних ушкоджень ОСОБА_9 : проникаюче колото-різане поранення живота; непроникаючі колото-різані поранення грудної клітки справа та зліва; наскрізне (одне) колото-різане поранення м?яких тканин лівого передпліччя з пересіченням променевої артерії; колото-різані поранення лівого передпліччя; колото-різане наскрізне поранення м`яких тканин правої китиці;колото-різане сліпе поранення м`яких тканин правого стегна. Характер та відома морфологія виявлених тілесних ушкоджень, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вищевказані поранення утворилися за рахунок десятикратної ударної дії предмету/предметів, якому/яким притаманні колюче-ріжучі властивості, та можуть бути спричинені у строк та при обставинах, вказаних у описовій частині даної Постанови, тобто, 18.11.2023. Вказаним висновком встановлено, що виявлені тілесні ушкодження відносяться до тяжких та середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Характер та локалізацію, виявлених у ОСОБА_17 тілесних ушкоджень, дані проведення слідчого експерименту за її участю, вказують на те, що виявлені у неї тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах та у спосіб, на які вона вказує, що не суперечить об`єктивним судово-медичним даним (т. 1 а.с. 172-179); заявою ОСОБА_7 від 19.11.2023 та протоколом обшуку від 19.11.2023 з ілюстративною таблицею та додатком до протоколу, за адресою: АДРЕСА_2, в присутності ОСОБА_7 та понятих, під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «Моторола Е20»,; мобільний телефон «Самсунг Galaxy J20»; мобільний телефон кнопковий «NOKIA»,; дерев`яну палицю з металевими кінцівками; 3 (три) предмета, зовні схожі на канцелярські ножі,; 2 (два) предмета, зовні схожі на ножі та 1 (один) предмет, зовні схожий на ножиці; куртку жіночу, чорного кольору; куртку чоловічу, темно-сірого кольору із речовиною бурого кольору(т. 1 а.с. 180, 181-188); постановами про визнання речових доказів та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 19.11.2023 (т. 1 а.с. 189-191, 211-212, 221-222); аудіозаписом виклику екстреної медичної допомоги від 18.11.2023 за № 145380 (т. 1 а.с. 200); копією карти виїзду швидкої медичної допомоги від 18.11.2023 за № 5380 до ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 201); протоколом огляду місця події від 19.11.2023 з ілюстративною таблицею, відповідно до якого об`єктом огляду була земельна ділянка з асфальтним покриттям, на якій розташована автостоянка та одноповерхова будівля, яка визначається як приміщення охорони за адресою: м. Київ, Дніпровська набережна, 13, під час якого виявлено та вилучено бежеву кофту з плямами бурого кольору та змиви речовини бурого кольору (т. 1 а.с. 202-210); протоколом огляду місця події від 19.11.2023 з ілюстративною таблицею, відповідно до якого об`єктом огляду є КНП «КМКЛ ШМД» та під час огляду виявлено особистий одяг та цінні речі ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 213-220); протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 19.11.2023 та довідкою до нього, відповідно до якого у присутності понятих свідок ОСОБА_13 впізнав особу, зображену під № 2 як клієнта в таксі, який 18.11.2023 здійснював поїздку за маршрутом Дніпровська набережна, 13 - АДРЕСА_2 - ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 223-225); протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 19.11.2023 та довідкою до нього, відповідно до якого у присутності понятих свідок ОСОБА_14 впізнав особу, зображену під № 3 як клієнта в таксі, який 18.11.2023 їхав за маршрутом АДРЕСА_2 - Дніпровська набережна, 13 - ОСОБА_7 ; (т. 1 а.с. 226-226 б); протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.11.2023, відповідно до якого 19.11.2023 о 04 год 30 хв затримано ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 228); постановою про уточнення адреси та підстав затримання від 20.11.2023 (т. 1 а.с. 228 а - 228 б); протоколом обшуку затриманої особи від 19.11.2023 та додатком до нього, проведеного у присутності понятих, за участю адвоката ОСОБА_18 , під час якого у ОСОБА_7 виявлено та вилучено особисті речі: спортивну кофту з плямами, кросівки, теплі штани з плямами та футболку червоного кольору, (т. 1 а.с. 229-229 а); тестом № 634 від 19.11.2023, відповідно до якого за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510» проведено огляд ОСОБА_7 на стан сп`яніння, результат - 0,87 %0 (т. 1 а.с. 231); висновок судово-психіатричного експерта № 127 від 06.02.2024, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_7 на будь-який психічний розлад не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 1 а.с. 232-233); висновком експерта № 081-651-2023 від 02.02.2024 та додатком до нього (т. 1 а.с. 233 а - 235); протоколом огляду речей від 10.01.2024 (т. 1 а.с. 235 а -236); протоколом огляду речей від 12.01.2024 (т. 1 а.с. 237-239); протоколом проведення слідчого експерименту від 12.02.2024 та додатком до нього, відповідно до якого слідчий експеримент проводився за участю підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_19 , у присутності понятих, за адресою: м. Київ, вул. В. Черчилля, 2. під час якого, ОСОБА_7 пояснив, що 18.11.2023 відвіз речі своїй співмешканці ОСОБА_9 , після чого повернувся до місця своєї роботи та проживання(т. 1 а.с. 240 -243); дорученням оперативному підрозділу про проведення слідчих (розшукових) дій (в порядку ст. 40 КПК України) від 19.11.2023 старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_20 (т. 2 а.с. 1);

Вищезазначені, досліджені безпосередньо судом першої інстанції докази суд апеляційної інстанції вважає належними, допустимими та в сукупності достатніми для встановлення існування обставин, що підлягали доказуванню у кримінальному провадженні, та які у своїй сукупності вказують на умисний характер дій обвинуваченого і відтворюють обставини вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення та його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Всупереч доводів апеляційної скарги, фактичні дані, які покладено в основу вироку і на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_7 , отримано в порядку, визначеному КПК України, вони узгоджуються між собою, були предметом безпосереднього дослідження суду, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення.

Як слідує з оскаржуваного вироку, місцевим судом було в повній мірі проаналізовано доводи захисника про визнання всіх процесуальних документів сторони обвинувачення недопустимими доказами, з тих підстав, що вони складені оперуповноваженим, який не входив до групи слідчих, та надано відповідну оцінку, з якою погоджується колегія суддів, оскільки судом вмотивовано встановлено, що наведені докази не можуть вважатися недопустимими на підставах, описаних стороною захисту, оскільки не витікають з порушень ст. 87 КПК України, при цьому, якість змісту документів не є підставою для визнання доказів недопустимими, оскільки це не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.

Нових переконливих даних, які ставили би під сумнів зазначені висновки суду першої інстанції, та вказували на недопустимість та неналежність зібраних у кримінальному провадженні письмових доказів, до суду апеляційної інстанції надано не було.

Всупереч доводів апеляційної скарги щодо невстановлення місця вчинення злочину, колегія суддів вважає, що як органом досудового розслідування так і судом першої інстанції, на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх зібраних доказів, у відповідності до ст. 91 КПК України, було встановлено, в тому числі, місце вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме приміщення охорони автомобільної стоянки за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 13.

В той же час, посилання захисника на те, що ОСОБА_7 дійсно перебував за вказаною адресою, проте з інших обставин, є голослівними, оскільки не підтверджуються жодними доказами окрім слів сторони захисту.

Не заслуговують на увагу також доводи захисника про проведення обшуку у нічний час доби, оскільки ч. 4 ст. 223 КПК України передбачає можливість проведення слідчих (розшукових) дій у нічний час (з 22 до 6 години) у невідкладних випадках, коли затримка в їх проведенні може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі підозрюваного.

Твердження апеляційної скарги про порушення права на захист ОСОБА_7 під час затримання, спростовуються наявним в матеріалах кримінального провадження протоколом затримання від 19.11.2023 року, яким підтверджено, що під час затримання ОСОБА_7 було роз`яснено його права та обов`язки, забезпечено участь захисника, ознайомлено з підставами затримання. Крім того, з протоколу затримання вбачається, що зауважень чи заперечень до протоколу затримання від обвинуваченого та його захисника не було.

Отже, колегія суддів вважає доводи захисника про те, що вирок суду грунтується на неналежних та недопостимих доказах, а викладені у вироку висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадженнятакими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, оскільки суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив всі докази кримінального провадження в їх сукупності, визнав їх належними та допустимими, дійшов обґрунтованого та вмотивованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Доводи захисника про відсутність прямих доказів на підтвердження доведеності винності ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, є неспроможними, оскільки факт вчинення саме ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, об`єктивно встановлений на підставі сукупності інших належних і допустимих непрямих доказів, які узгоджуються із послідовними показаннями потерпілої, та, враховуючи обставини цього кримінального провадження, а також висунуту на свій захист непослідовну версію сторони захисту, яка не знайшла свого підтвердження дослідженими доказами, - свідчать про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення поза розумним сумнівом.

Такі висновки узгоджуються із сталою практикою Верховного Суду України (постанова Верховного Суду від 07 грудня 2020 року у справі №728/578/19 «сукупність непрямих доказів») та ЄСПЧ (Рішення ЄСПЧ усправах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року).

Судом апеляційної інстанції не встановлено таких порушень КПК України, що унеможливили ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що мали би як наслідок порушення процесуальних прав обвинуваченого.

На переконання колегії судів апеляційної інстанції, суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання із дотриманням вимог ст. 65 КК України.

Порушень кримінального процесуального закону, які могли би істотно вплинути на висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого та кваліфікацію його дій за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, колегією суддів не встановлено.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що підстави для скасування вироку суду першої інстанції відсутні, а тому в задоволенні поданої апеляційної скарги з доповненнями адвоката ОСОБА_8 слід відмовити, а вирок суду щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 417 КПК України, колегія

суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 04 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той же строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді: _______________ ______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4