ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/133/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 0014056 від 13.12.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який має вищу освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 06.12.2016 приблизно о 21 годині 00 хвилин, разом з групою невстановлених досудовим розслідуванням осіб (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження), знаходячись в загальному коридорі на п`ятому поверсі будинку АДРЕСА_3 , побачив раніше невідомого ОСОБА_6 , демонструючи власну перевагу у фізичній силі, безпричинно, нічого не пояснюючи, протиставляючи себе іншим громадянам, зверхньо ставлячись до прав та свобод і законних інтересів громадян, з хуліганських мотивів, маючи умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, діючи протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, умисно наніс удар рукою, стиснутою в кулак в обличчя останньому.

Після чого, невстановлені досудовим розслідуванням особи (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження), діючи за усною вказівкою ОСОБА_5 , взяли під руки ОСОБА_6 та вивели останнього на вулицю, де ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , наніс удар ногою в область обличчя, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: струс головного мозку, перелом кісток носа з незначним зміщенням уламків, синці та садна верхньої та нижньої повік обох очей, садно спинки носа, які за ступнем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я) , травми верхньої щелепи: перелом альвеолярного відростку в проекції 21 зуба, повний вивих 21 зуба, синці верхньої та нижньої губи, забійна рана слизлової ротової порожнини, що за ступенем тяжкості відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Після вчинення злочину, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 06.12.2016 року йому від дружини, яка на той час була вагітна, надійшов дзвінок, яка повідомила, що до квартири її подруги прийшли невідомі особи і намагаються її виселити. Він порадив дружині викликати поліцію, а сам з трьома своїми працівниками вирішив поїхати на місце події, щоб забрати дружину. Прибувши на місце помітив на дитячому майданчику до 10 підозрілих чоловіків, проте він до них не підходив а відразу попрямував до під`їзду. Піднявшись до квартири помітив потерпілого, який був на загальному коридорі. Почалася словесна перепалка та вони вирішили вийти на вулицю. На вулиці почалася штовханина. Хто бив потерпілого він не бачив.

Прокурор в судовому засіданні просив суд визнати ОСОБА_5 винним вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання.

Захисник ОСОБА_4 , думку якої підтримав обвинувачений ОСОБА_5 , просив ухвалити виправдувальний вирок у зв`язку з недоведеністю вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

На обґрунтування винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, сторона обвинувачення послалась на наступні докази, які були безпосередньо досліджені судом.

Під час допиту потерпілого ОСОБА_6 , останній повідомив суду, що з ОСОБА_7 було укладено договір про надання правової допомоги. Того дня, він разом ОСОБА_7 та іншими особами прибув до квартири за адресою: АДРЕСА_3 , де намагалися домовитись з колишньою дружиною ОСОБА_7 про його проживання в квартирі. Декілька разів колишня дружина ОСОБА_7 викликала поліцію. Перед третім приїздом працівників поліції, прибула дружина ОСОБА_5 , яка почала погрожувати. Третій наряд поліції, прибувши на місце та з`ясувавши законість перебування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у будинку, поїхали з місця події. Після цього, на поверх забігло 14 чоловіків, серд яких був ОСОБА_5 . Обвинувачений спитав, чи є серед них працівники поліції, на що ОСОБА_6 відповів, що немає. Після чого, ОСОБА_5 вдарив його в обличчя рукою та наказав іншим чоловікам вивести потерпілого на вулицю. Двоє осіб взяли потерпілого під руки та повели на вихід. Завівши потерпілого на дитячий майданчик, який знаходився ліворуч від під`їзду, ОСОБА_5 знову наніс удар, при цьому вибив потерпілому зуби та зламав челюсть. ОСОБА_7 вдалося втекти і він викликав поліцію. Потерпілий повідомив працівника поліції, що ОСОБА_5 його побив та у нього на руках була кров.

Свідок ОСОБА_8 повідомив суду, що 06.12.2016 року він та його колеги ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , прибули до будинку по АДРЕСА_4 . Там їх зустрів ОСОБА_7 , якому вони надавали правову допомогу, який був зі своїм братом. Після чого вони піднялися на 8 поверх будинку до квартири, де проживала колишня дружина ОСОБА_7 , щоб домовитись з нею про проживання у квартирі ОСОБА_7 . Через деякий час до квартири прийшла невідома жінка, яка була вороже налаштована. Декілька разів, за викликом колишньої дружини ОСОБА_7 до квартири приїжджали працівники поліції, які зясували, що нічого протиправного не відбувається. Ввечері того дня на поверх піднялись 15 чоловіків. Першим йшов ОСОБА_5 , який спитав чи є тут працівники поліції. З`ясувавши, що поліції серед них немає, ОСОБА_5 приказав іншим чоловікам силоміць з нанесенням ударів вивести їх на вулицю. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відвели направо, після чого вони намагались втекти. ОСОБА_8 наздогнали і силоміць відвели до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Потерпілий був весь в крові. Через деякий час приїхали працівники поліції.

Свідок ОСОБА_7 повідомив суду, що з потерпілим уклав договір про надання правової допомоги. Того дня, він прибув до квартири разом з родичем ОСОБА_10 , потерпілим, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Колишня дружина ОСОБА_7 , яка проживала в даній квартирі, постійно викликала працівників поліції, які по приїзду пересвідчувались, що нічого незаконного не відбувається, їхали з місця. Через деякий час до квартири приїхала дружина ОСОБА_5 та грубо себе поводила. До квартири заходив тільки ОСОБА_7 , а потерпілий постійно знаходився в загальному коридорі біля квартири. Після останнього прибуття наряду поліції, на поверх до квартири піднялось 15 чоловіків, серед яких був ОСОБА_5 . Останній спитав чи є серед них працівники поліції, на що йому відповіли, що немає. Після чого, ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_6 , а ОСОБА_7 отримав декілька ударів в потилицю. ОСОБА_7 вивели на вулицю до під`їзду, проте йому вдалося втекти і він викликав поліцію. ОСОБА_7 бачив як ОСОБА_5 потерпілому кулаком наніс удар в ніс.

Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що є родичем ОСОБА_7 . Того дня він разом з ОСОБА_7 прибули до квартири приблизно о 12 годині. Біля будинку вже чекали особи з юридичної фірми. Коли вони перебували біля квартири, на поверх піднялося 5-7 незнайомих чоловіків. ОСОБА_5 спитав, чи є серед них працівники поліції, на що йому відповіли, що немає. Після чого почалася бійка, потерпілий в цей час стояв у нього за спиною. ОСОБА_11 не бачив як били потерпілого, а побачив його вже коли той був побитий, у нього з рота йшла кров та був розбитий ніс.

Свідок ОСОБА_12 повідомив суду, що того дня він перебував на роботі з колегами та до них зайшов обвинувачений. ОСОБА_5 зателефонувала його дружина та повідомила, що до її подруги прийшов колишній чоловік та погрожує їй. ОСОБА_5 вирішив поїхати до жінки. ОСОБА_12 разом з іншими вирішили поїхати разом з обвинуваченим. Коли вони приїхали до будинку, то помітили що біля нього знаходиться група незнайомих чоловіків, які зайшли з ним у під`їзд. Вони піднялися до квартири, з якої вийшли люди, які почали конфлікт. Після чого всі вийшли на вулицю де вже була поліція. ОСОБА_12 зазначив, що у потерпілого був розбитий ніс, але хто його побив він не знає.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що того вечора він був в офісі разом з обвинуваченим. В цей час ОСОБА_5 зателефонувала його дружина та повідомила, що її подрузі погрожує колишній чоловік. Близько 18 години ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та свідок виїхали до місця проживання подруги. Прибувши на місце вони помітили компанію незнайомих чоловіків. ОСОБА_13 разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 піднялись до квартири, з якої вийшли люди та почався конфлікт та штовханина. Після чого всі вийшли з будинку на вулицю. Як били потерпілого ОСОБА_13 не бачив.

Свідок ОСОБА_14 повідомив суду, що він разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перебували того дня в офісі. ОСОБА_5 зателефонувала дружина, яка повідомила, що у її подружки проблеми з колишнім чоловіком стосовно їх спільної квартири. ОСОБА_14 разом з ОСОБА_5 та іншими поїхали до будинку. Піднявшись на поверх будинку з квартири вийшли незнайомі люди, які почали конфлікт, під час якого відбулася штовханина. ОСОБА_14 нікого не бив та хто наніс тілесні ушкодження потерпілому він не знає.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що приблизно о 19 годині 06.12.2016 вона приїхала до своєї подруги ОСОБА_16 , до квартири якої прийшов колишній чоловік з незнайомими особами. Вона подзвонила чоловіку ОСОБА_5 , який повідомив, що він вже на вулиці біля будинку і намагається вирішити конфлікт, чекають поліцію. Весь цей час ОСОБА_15 перебувала з подругою в квартирі. Бійку вона не бачила і хто побив потерпілого вона не знає.

Свідок ОСОБА_17 повідомила суду, що того дня перебувала на роботі та їй зателефонувала няня, яка повідомила, що до квартири прийшов колишній чоловік з незнайомими людьми. Приїхавши додому вона побачила 4 чоловіків, серед яких був її колишній чоловік ОСОБА_18 . Вона подзвонила ОСОБА_15 , яка сказала, що приїде після роботи. ОСОБА_17 , після того, як з квартири вийшли незнайомі чоловіки, зачинила двері та залишилася разом з ОСОБА_15 та дитиною. Бійку вона не бачила і хто побив потерпілого вона не знає.

Свідок ОСОБА_19 повідомив суду, що працює дільничним. Того дня поступив виклик щодо сімейного конфлікту. Прибувши на місце події, ОСОБА_19 помітив осіб, які стояли в загальному коридорі, а дві жінки на порозі квартири. Перевіривши документи, свідок порадив сторонам конфлікту написати заяву та звернутися до суду, після чого пішов. Коли виходив помітив групу чоловіків і вже потім в райвідділку дізнався, що відбулася бійка.

Свідок ОСОБА_20 повідомив суду, що був виклик про бійку по вул. Ахматової. Прибувши на місце побачив велике скупчення людей. До працівників поліції підійшов потерпілий із закривавленим обличчям, який повідомив, що його побили, але інші говорили, що потерпілий впав. ОСОБА_20 викликав швидку медичну допомогу, проте потерпілого на місце вже не було.

Свідок ОСОБА_21 повідомив суду, що того дня перебував на чергуванні та від чергового надійшло повідомлення про бійку по вул. Ахматової. По приїзду, свідок побачив групу осіб, потерпілий звернувся за допомогою, при цьому вказуючи на осіб, які його побили. Поки свідок з іншими працівниками поліції встановлювали причетних осіб, потерпілий з місця події зник. Як стало відомо пізніше, потерпілий з тілесними ушкодженнями звернувся в медичний заклад.

Свідок ОСОБА_9 повідомив суду, що працює в юридичній компанії і до них звернувся за допомогою ОСОБА_7 , оскільки його колишня дружина не пускає його до квартири. Він разом колегами та ОСОБА_7 приїхали до квартири, в яку не заходили. Через деякий час приїхала колишня дружина ОСОБА_7 , яка почала лаятися та погрожувати. До квартири піднялася група чоловіків, серед яких був обвинувачений, які запитали, чи є серед них працівники поліції. Отримавши відповідь, що поліції немає, група чоловіків почала їх бити та валити на землю. Обвинувачений накинувся на потерпілого. Потім вони відвели їх на дитячий майданчик. Чи били потерпілого на вулиці він не бачив.

Крім того, судом було досліджено письмові доказа, які наданні стороною обвинувачення.

Так, відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.01.2017, прокурор Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_22 , в рамках кримінального провадження №0014056, в присутності двох понятих, пред`явив потерпілому ОСОБА_6 4 фотознімки громадян, серед яких останній впізнав під фото №2 ОСОБА_5 , якого бачив 06.12.2016 за адресою: АДРЕСА_3 , під час вчинення відносно нього розбою.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.02.2017 вбачається, що прокурор Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_22 , в рамках кримінального провадження №0014056, в присутності двох понятих, пред`явив свідку ОСОБА_11 4 фотознімки громадян, серед яких останній впізнав під фото №3 ОСОБА_5 , якого бачив 06.12.2016 за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.02.2017 вбачається, що прокурор Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_22 , в рамках кримінального провадження №0014056, в присутності двох понятих, пред`явив свідку ОСОБА_7 4 фотознімки громадян, серед яких останній впізнав під фото №1 ОСОБА_5 , якого він бачив разом з іншими особами, які наносили йому тілесні ушкодження.

Аналізуючи вищевказані протоколи, суд дійшов висновку, що дані письмові докази ні прямо, ні опосередковано не підтверджують інкримінований ОСОБА_5 злочин, оскільки особи, які були залученні до слідчої дії не впізнали ОСОБА_5 як особу, яка наносила тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , тільки констатували той факт, що ОСОБА_5 06.12.2016 перебував за адресою: м. Київ, вул. Ахматової 32/18, що не оспорює сам обвинувачений.

Відповідно до протоколу огляду (відеозаписів) від 13.01.2017 з доданим до нього оптичним носієм інформації, який переглянуто в судовому засіданні, слідчий СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_23 , в присутності двох понятих, провів огляд CD-R диску, на якому знаходяться три відеозаписи від 06.12.2016 з камер відеоспостереження приміщення будинку АДРЕСА_3 та при вході до даного будинку. При відкритті першого відеозапису встановлено, що даний відеозапис ведеться при вході до будинку АДРЕСА_3 . Згідно з наявного часу знайомки, він проводився 06.12.2016 з 21 год. 57 хв. В ході перегляду виявлено, що о 21 год. 58 з даного під`їзду вийшли два працівники поліції, а їм на зустріч до під`їзду піднімаються 14 невстановлених чоловіків та жінка. В ході перегляду другого відеозапису виявлено, що відеозапис проводиться на першому поверсі будинку АДРЕСА_3 , камера направлена на вхід до будинку. Згідно наявного запису часу зйомка проводилася 06.12.2016 з 21 год. 57 хв. В ході перегляду виявлено, що о 21 год. 58 хв. з будинку вийшли два працівники поліції. О 21 год. 59 хв. до під`їзду будинку заходять 14 невстановлених чоловіків та жінка, які спочатку направляються до ліфту, а потім йдуть до сходів та піднімаються ними. В ході перегляду третього відеозапису виявлено, що відеозапис проводиться біля входу будинку №32/18 по вул. Ахматової в м. Києві, камера направлена на прилеглу територію до під`їзду. Згідно наявного запису часу зйомка проводилася 06.12.2016 з 21 год. 57 хв. В ході перегляду даного відеозапису виявлено, що о 21 год. 58 хв., до під`їзду з лівої сторони наближаються 14 невстановлених чоловіків та жінка, а о 21 год. 59 хв. повз даних чоловіків проходять два працівники поліції.

Проаналізувавши даний доказ, судом встановлено, що він також не підтверджує версію сторони обвинувачення про причетність ОСОБА_5 до інкримінованого злочину, оскільки як вбачається з обвинувального акту, обвинувачений 06.12.2016 приблизно о 21 год. 00 хв., разом з групою невстановлених осіб, побачив раніше невідомого ОСОБА_6 та наніс йому тілесні ушкодження. В той же час, з відеозаписів з будинку №32/18 по вул. Ахматової в м. Києві вбачається, що о 21 год. 58 хв. після того як працівники поліції поїхали з місця події, до вказаного будинку зайшла група чоловіків, серед яких був ОСОБА_5 , що підтвердили також потерпілий та свідки. Тобто, обвинувачений прибув на місце події вже після того, як потерпілому було завдано тілесні ушкодження.

Відповідно до висновка експерта №447/Е, дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_6 , 1982 р.н., свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою 06.12.2016 о 21.40, у нього мали місце тілесні ушкодження: а) закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку, перелом кісток носа з незначним зміщенням уламків, синці та садна верхньої та нижньої повік обох очей, садно спинки носа; б) травма верхньої щелепи: перелом альвеолярного відростку в проекції 21 зуба, повний вивих 21 зуба, синці верхньої та нижньої губи, забійна рана слизової ротової порожнини. Відповідно п. п. 4.6. та 2.3.3. «Правил», вказане тілесне ушкодження у п. а) даних Підсумків, за ступенем тяжкості, відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров?я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Відповідно п. п. 4.6. та 2.2.1./в «Правил», зазначене тілесне ушкодження у п. б) даних Підсумків, відноситься до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров?я на строк понад 21 добу. Вищезазначені ушкодження не мають ознак небезпеки для життя. Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились від дії тупих предметів, індивідуальні властивості яких в ушкодженні не відобразились, за давністю можуть відповідати вказаному терміну. З?ясування обставин спричинення тілесних ушкоджень є виключно компетенцію судово-слідчих органів.

Вивчивши даний висновок експерта, судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 , отримавши тілесні ушкодження, звернувся за медичною допомогою 06.12.2016 о 21 год. 40 хв., тобто до того моменту як обвинувачений прибув до будинку №32/18 по вул. Ахматової в м. Києві. Даний факт також не підтверджує причетності ОСОБА_5 до нанесення потерпілому тілесних ушкоджень.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 11.07.2017 року з доданим до нього відеозаписом, слідчий СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві в рамках кримінального провадження №0014056, за участю свідка ОСОБА_7 , провів слідчий експеримент за адресою: м. Київ, вул. Ахматової 32/18, під час якого свідок ОСОБА_7 надав пояснення аналогічні здобутим під час судового розгляду.

Згідно до протоколу слідчого експерименту від 11.07.2017 року з доданим до нього відеозаписом, слідчий СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві в рамках кримінального провадження №0014056, за участю свідка ОСОБА_8 , провів слідчий експеримент за адресою: м. Київ, вул. Ахматової 32/18, під час якого свідок ОСОБА_8 надав пояснення аналогічні здобутим під час судового розгляду.

З протоколу слідчого експерименту від 11.07.2017 року з доданим до нього відеозаписом вбачається, що слідчий СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві в рамках кримінального провадження №0014056, за участю свідка ОСОБА_9 , провів слідчий експеримент за адресою: м. Київ, вул. Ахматової 32/18, під час якого свідок ОСОБА_9 надав пояснення аналогічні здобутим під час судового розгляду.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 11.07.2017 року з доданим до нього відеозаписом, слідчий СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві в рамках кримінального провадження №0014056, за участю свідка ОСОБА_11 , провів слідчий експеримент за адресою: м. Київ, вул. Ахматової 32/18, під час якого свідок ОСОБА_11 надав пояснення аналогічні здобутим під час судового розгляду.

Згідно протоколу слідчого експерименту від 11.07.2017 року з доданим до нього відеозаписом, слідчий СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві в рамках кримінального провадження №0014056, за участю потерпілого ОСОБА_6 , провів слідчий експеримент за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого потерпілий ОСОБА_6 надав пояснення слідчому, аналогічні здобутим під час судового розгляду.

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч.1 ст.23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Згідно ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Суд вважає за необхідне зазначити, що безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним всіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису і відеозапису тощо. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у частині 1 статті 94 КПК, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.

Недотримання засади безпосередності призводить до порушення інших засад кримінального провадження: презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункти 10, 13, 15 статті 7 КПК). Тому засада безпосередності виступає необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду.

Стороною обвинувачення не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про причетність обвинуваченого ОСОБА_5 до інкримінованого йому злочину зокрема: покази свідків, які були б очевидцями злочину і дали б свідчення про те, що обвинувачений умисно наніс потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Навпаки, майже всі свідки сторони обвинувачення заявили про те, що вони не бачили, щоб обвинувачений ОСОБА_5 наносив які-небудь тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 . Досудовим слідством не встановлено та стороною обвинувачення взагалі не доведено в суді механізм та спосіб нанесення тілесних ушкоджень та особу, яка нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_6 .

Потерпілий ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_7 показали суду, що ОСОБА_5 06.12.2016 наніс потерпілому тілесні ушкодження, разом з тим суд вважає дані покази неспроможними з огляду на те, що як вбачається з відеозписів з камер відеонагляду будинку №32/18 по вул. Ахматової в м. Києві, обвинувачений прибув на місце події о 21 год. 58 хв., в той же час як встановив орган досудового розслідування, тілесні ушкодження потерпілому були нанесені приблизно о 21 год. 00 год., тобто перед тим як ОСОБА_5 прибув до вказаного будинку. Крім того, потерпілий ОСОБА_6 звернувся за медичною допомогою о 21 год. 40 хв.

Суд зазначає, що презумпція невинуватості є одним із основних принципів сучасного кримінального провадження. Вказане положення закріплено в п.2 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, в якій зазначено, що кожен обвинувачений в скоєнні кримінального правопорушення вважається невинним, до тих пір поки його винність не буде встановлена в законному порядку.

Суд вважає, що висновки сторони обвинувачення про заподіяння ОСОБА_5 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження ОСОБА_6 , що спричинило тривалий розлад здоров`я ґрунтуються виключно на припущеннях, а тому, в силу положень ст. 62 Конституції України, тлумачаться на користь обвинуваченого.

Відповідно до ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на прокурора.

Згідно із статтею 373 КПК України, виправдовувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, якщо: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Обвинувальнй вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватістю особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, оцінивши усі докази в сукупності та встановивши, що під час судового провадження не здобуто та не надано безсумнівних доказів, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, вважає, що є усі підстави для виправдання останнього у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення.

Враховуючи, що суд відносно ОСОБА_5 приймає виправдувальний вирок, у задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди слід відмовити.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 17, 23, 129, 182, 202, 204, 368, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати невинуватим та виправдати за пред`явленим обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, відмовити.

Речові докази: оптичні носії інформації з відеозаписами з місця події та слідчих експериментів - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя