КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/1312/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

та секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000993 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.ч. 1,2 ст. 320, ч.ч. 2,3 ст. 321 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року задоволено клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 11.11.2024, за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ФОП ОСОБА_10 , РНОКПП НОМЕР_1 , та передане у користування ТОВ «Клініка імені Гальченко В.В.», у якому здійснює свою діяльність ОСОБА_8 із забороною відчуження, розпорядження та користування, повний перелік якого зазначено в резолютивній частині ухвали.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою представник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подав апеляційні скарги, в яких просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Обґрунтовує доводи апеляційних скарг тим, що арештоване майно не відповідає вимогам зазначеним у статті 98 КПК України.

Вказує також на відсутність доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_8 .

Крім цього, зазначає, що слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва не мав повноважень розглядати клопотання про арешт майна.

Від представника ОСОБА_6 до суду надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких він зазначає про порушення порядку автоматизованого розподілу справи, а також вказує на те, що арешт мобільних телефонів є непропорційним втручанням у приватне та сімейне життя підозрюваного.

Прокурор та представник апелянтів у судове засідання повторно не прибули, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, прокурор просив проводити розгляд за його відсутності.

Від представника ОСОБА_6 надійшло до суду клопотання про відкладення розгляду справи, в якому він повідомив про неможливість прибути до суду у зв`язку з зайнятістю в інших справах.

Разом з тим, жодних доказів на підтвердження неможливості прибути до суду представником апелянта не надано, а відтак колегія суддів вважає, що наведені в клопотанні підстави є необґрунтованими та неповажними причинами неприбуття представника апелянтів у судове засідання, а будь-яких інших об`єктивних підстав неможливості прибути в судове засідання клопотання не містить.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 172, ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд за відсутності осіб, які без поважних причин не прибули у судове засідання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційних скарг з доповненнями, колегія суддів доходить висновку, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З урахуванням наведеного, оскільки клопотання слідчого розглянуто слідчим суддею 02.12.2024 без виклику власників майна, копію повного тексту оскаржуваної ухвали ним не отримано, а апеляційну скаргу представником власників майна подано до суду 05.01.2025, тому колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві з УСР в м. Києві ДСР НП України надійшли матеріали про те, що група невстановлених осіб, здійснює збут наркотичних речовин та сильнодіючих наркотичних засобів «Метадон», «Зопіклон», «Бупренорфін» та «Димедрол» на території міста Києва, в тому числі Солом`янського району.

В ході проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій встановлено, що невстановлені особи, організували злочину схему щодо реалізації незаконного збуту наркотичних засобів, з метою отримання прибутку, які залучили лікарів замісної підтримувальної терапії до вчинення вказаних злочинів.

За версією органу досудового розслідування, до своєї протиправної діяльності щодо незаконного обігу наркотичних засобів невстановлені на даний час особи залучили керівників (засновники, директори, керівники), а також медичних працівників (медичні сестри, лікарі) наступних ЗПТ, а саме: ТОВ «МЕДДОПОМОГА», , що здійснює свою діяльність за адресою: м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 2, м. Київ, вул. Олекси Тихого, 70, м.Київ, вул. Шумського, 4-а, а також інших фізичних осіб, зокрема лікаря вказаної клініки ЗПТ - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який здійснює свою лікарську діяльність у ТОВ «МЕДДОПОМОГА» .

В подальшому, в даному кримінальному провадженні, 11.11.2024 повідомлено про підозру ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 320, ч. 2 ст. 321 КК України.

11.11.2024 під час проведення обшуку нежитлового приміщення загальною площею 250 кв.м., що за адрсеою: АДРЕСА_1 , які належать ФОП ОСОБА_10 РНОКПП НОМЕР_1 та передані у користування ТОВ «Клініка імені Гальченко В.В.», було виявлено та вилучено перелік речей та документів, які в подальшому 12.11.2024 було визнано речовими доказами в даному провадженні.

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора про арешт майна, в якому він просив накласти арешт на майно яке вилучено в ході проведення обшуку від 11.11.2024, що проводився за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ФОП ОСОБА_10 РНОКПП НОМЕР_1 та передане у користування ТОВ «Клініка імені Гальченко В.В.», та у якому здійснює свою діяльність ОСОБА_8 , заборонивши відчужувати його, розпоряджатися ним будь яким чином та користуватись, а саме на:

- Мобільний телефон марки «Redmi 12» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , разом із сім-картами за номером НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , який поміщено до спец.пакету № CRI 11039814;

- Мобільний телефон марки «SAMSUNG» з синьою задньою кришкою, ІМЕІ: НОМЕР_6 з сім-картою за номером НОМЕР_7 , який поміщено до спец.пакету № CRI 11039815;

- Ноутбук марки «Asus», S/N: K8N0GR01K14732, який поміщено до спец.пакету № PSP42116678;

- Ноутбук марки «Lenovo», S/N: CBG4363496, який поміщено до спец.пакету № EXP 0450523;

- Блокнот з нотатками, що належить ОСОБА_7 , який поміщенро до спец.пакету № NPU 1401148;

- Медичні картки пацієнтів за наступними номерами та прізвищами, а саме: 0149 - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1315 - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 1289 - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 1010 - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 0070 - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 1129 - ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , 1291 - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , 1238 - ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , 0056 - ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , 0949 - ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 1130 - ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , 0272 - ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , 1287 - ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , 0120 - ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , 0744 - ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , 0324 - ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , 1170 - ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , 0763 - ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , 3726 - ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , 1106 - ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , 0042 - ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , 1997 - ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , 0398 - ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , 1292 - ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_22 , 0322 - ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_23 , 0048 - ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_24 , 0350 - ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_25 , 0655 - ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_26 , 1272 - ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_27 , 1325 - ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_28 , 1308 - ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_29 , 1119 - ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_30 , 1055 - ОСОБА_43 , ІНФОРМАЦІЯ_31 , 0211 - ОСОБА_44 , ІНФОРМАЦІЯ_32 , 1300 - ОСОБА_45 , ІНФОРМАЦІЯ_22 , 0001 - ОСОБА_46 , ІНФОРМАЦІЯ_33 , 1079 - ОСОБА_47 , ІНФОРМАЦІЯ_34 , 0182 - ОСОБА_48 , ІНФОРМАЦІЯ_35 , 1207 - ОСОБА_49 , ІНФОРМАЦІЯ_36 , 1137 - ОСОБА_50 , ІНФОРМАЦІЯ_29 , 0057 - ОСОБА_51 , ІНФОРМАЦІЯ_37 , 1283 - ОСОБА_52 , ІНФОРМАЦІЯ_38 , 0204 - ОСОБА_53 , ІНФОРМАЦІЯ_39 , 0249 - ОСОБА_54 , ІНФОРМАЦІЯ_40 , 1220 - ОСОБА_55 , ІНФОРМАЦІЯ_41 , 0111 - ОСОБА_56 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , 1213 - ОСОБА_57 , ІНФОРМАЦІЯ_42 , 1271 - ОСОБА_58 , ІНФОРМАЦІЯ_43 , 1245 - ОСОБА_59 , ІНФОРМАЦІЯ_44 , 0236 - ОСОБА_60 , ІНФОРМАЦІЯ_45 , 0027 - ОСОБА_61 , ІНФОРМАЦІЯ_46 , 0144 - ОСОБА_62 , ІНФОРМАЦІЯ_47 , 1108 - ОСОБА_63 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , які поміщено до спец. пакету № PSP 4216677;

- Медичні картки пацієнтів за наступними номерами та прізвищами, а саме: 226 - ОСОБА_64 , ІНФОРМАЦІЯ_48 , 0013 - ОСОБА_65 , ІНФОРМАЦІЯ_49 , 1298 - ОСОБА_66 , ІНФОРМАЦІЯ_50 , 1109 - ОСОБА_67 , ІНФОРМАЦІЯ_51 , 0170 - ОСОБА_68 , ІНФОРМАЦІЯ_52 , 0141 - ОСОБА_69 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , 1296 - ОСОБА_70 , ІНФОРМАЦІЯ_53 , 0026 - ОСОБА_71 , ІНФОРМАЦІЯ_54 , 0181 - ОСОБА_72 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 1302 - ОСОБА_73 , ІНФОРМАЦІЯ_55 , 0847 - ОСОБА_74 , ІНФОРМАЦІЯ_56 , 1077 - ОСОБА_75 , ІНФОРМАЦІЯ_57 , 1305 - ОСОБА_76 , ІНФОРМАЦІЯ_58 , 0831 - ОСОБА_77 , ІНФОРМАЦІЯ_59 , 1258 - ОСОБА_78 , ІНФОРМАЦІЯ_60 , 1204 - ОСОБА_79 , ІНФОРМАЦІЯ_61 , 1295 - ОСОБА_80 , ІНФОРМАЦІЯ_62 , 1239 - ОСОБА_81 , ІНФОРМАЦІЯ_63 , 1309 - ОСОБА_82 , ІНФОРМАЦІЯ_64 , 0068 - ОСОБА_83 , ІНФОРМАЦІЯ_65 , ОСОБА_84 , ІНФОРМАЦІЯ_66 , 1249 - ОСОБА_85 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1150 - ОСОБА_86 , ІНФОРМАЦІЯ_67 , 1285 - ОСОБА_87 , ІНФОРМАЦІЯ_68 , 1321 - ОСОБА_88 , ІНФОРМАЦІЯ_69 , 1294 - ОСОБА_89 , ІНФОРМАЦІЯ_70 , 1317 - ОСОБА_90 , ІНФОРМАЦІЯ_71 , 1284 - ОСОБА_91 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , 0999 - ОСОБА_92 , ІНФОРМАЦІЯ_72 , 0239 - ОСОБА_93 , ІНФОРМАЦІЯ_73 , 0543 - ОСОБА_94 , ІНФОРМАЦІЯ_74 , 0358 - ОСОБА_95 , ІНФОРМАЦІЯ_75 , 1095 - ОСОБА_96 , ІНФОРМАЦІЯ_76 , 1323 - ОСОБА_97 , ІНФОРМАЦІЯ_77 , 1173 - ОСОБА_98 , ІНФОРМАЦІЯ_78 , 0067 - ОСОБА_99 , ІНФОРМАЦІЯ_79 , 0768 - ОСОБА_100 , ІНФОРМАЦІЯ_80 , 1132 - ОСОБА_101 , ІНФОРМАЦІЯ_81 , 1204 - ОСОБА_102 , ІНФОРМАЦІЯ_82 , 0268 - ОСОБА_103 , ІНФОРМАЦІЯ_83 , які поміщено до спец.пакету № PSP 4216676;

- Медичні картки пацієнтів за наступними номерами та прізвищами, а саме: 1194 - ОСОБА_104 , ІНФОРМАЦІЯ_84 , 0565 - ОСОБА_105 , ІНФОРМАЦІЯ_85 , 1282 - ОСОБА_106 , ІНФОРМАЦІЯ_86 , 1320 - ОСОБА_107 , ІНФОРМАЦІЯ_87 , 1311 - ОСОБА_108 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , 0155 - ОСОБА_109 , ІНФОРМАЦІЯ_26 , 1316 - ОСОБА_110 , ІНФОРМАЦІЯ_88 , 1154 - ОСОБА_111 , ІНФОРМАЦІЯ_89 , 1199 - ОСОБА_112 , ІНФОРМАЦІЯ_90 , 0471 - ОСОБА_113 , ІНФОРМАЦІЯ_91 , 0222 - ОСОБА_114 , ІНФОРМАЦІЯ_92 , 0010 - ОСОБА_115 , ІНФОРМАЦІЯ_93 , 0456 - ОСОБА_116 , ІНФОРМАЦІЯ_94 , 0038 - ОСОБА_117 , ІНФОРМАЦІЯ_95 , 1277 - ОСОБА_118 , ІНФОРМАЦІЯ_96 , 0674 - ОСОБА_119 , ІНФОРМАЦІЯ_97 , 1205 - ОСОБА_120 , ІНФОРМАЦІЯ_98 , 0829 - ОСОБА_121 , ІНФОРМАЦІЯ_99 , 0277 - ОСОБА_122 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , 0970 - ОСОБА_123 , ІНФОРМАЦІЯ_100 , 0047 - ОСОБА_124 , ІНФОРМАЦІЯ_101 , 1009 - ОСОБА_125 , ІНФОРМАЦІЯ_102 , 0563 - Мардженко, ІНФОРМАЦІЯ_103 , 1032 ОСОБА_126 , ІНФОРМАЦІЯ_104 , 0114 - ОСОБА_127 , ІНФОРМАЦІЯ_105 , 0994 - ОСОБА_128 , ІНФОРМАЦІЯ_106 , 1280 ОСОБА_129 , ІНФОРМАЦІЯ_107 , 0044 - ОСОБА_130 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , 0118 ОСОБА_131 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , 0015 - ОСОБА_132 , ІНФОРМАЦІЯ_108 , 0195 - ОСОБА_133 , ІНФОРМАЦІЯ_22 , 1235 - ОСОБА_134 , ІНФОРМАЦІЯ_109 , ІНФОРМАЦІЯ_109 , 1314 - ОСОБА_135 , ІНФОРМАЦІЯ_110 , 0030 - ОСОБА_136 , ІНФОРМАЦІЯ_111 , 1303 - ОСОБА_137 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , 1310 - ОСОБА_138 , ІНФОРМАЦІЯ_112 , 1281 - ОСОБА_139 , ІНФОРМАЦІЯ_113 , 1312 - ОСОБА_140 , ІНФОРМАЦІЯ_114 , 1259 ОСОБА_141 , ІНФОРМАЦІЯ_115 , 0531 - ОСОБА_142 , ІНФОРМАЦІЯ_116 , 1293 - ОСОБА_143 , ІНФОРМАЦІЯ_117 , 0201 - ОСОБА_144 , ІНФОРМАЦІЯ_118 , 1101 - ОСОБА_145 , ІНФОРМАЦІЯ_119 , 0540 - ОСОБА_146 , ІНФОРМАЦІЯ_120 , 0241 - ОСОБА_147 , ІНФОРМАЦІЯ_121 , 3764 - ОСОБА_148 , ІНФОРМАЦІЯ_122 , 0207 - ОСОБА_149 , ІНФОРМАЦІЯ_123 , 0701 ОСОБА_150 , 20.07.1988, 1319 - ОСОБА_151 , ІНФОРМАЦІЯ_124 , 1319 - ОСОБА_152 , ІНФОРМАЦІЯ_125 , 0089 - ОСОБА_153 , ІНФОРМАЦІЯ_126 , 1240 - ОСОБА_154 , ІНФОРМАЦІЯ_127 , 0256 - ОСОБА_155 , ІНФОРМАЦІЯ_128 , 1268 - ОСОБА_156 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 1005 - ОСОБА_157 , ІНФОРМАЦІЯ_129 , 0003 - ОСОБА_158 , ІНФОРМАЦІЯ_130 , 0522 ОСОБА_159 , ІНФОРМАЦІЯ_131 , 1110 - ОСОБА_160 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , 1248 - ОСОБА_161 , ІНФОРМАЦІЯ_29 , 0204 - ОСОБА_162 , ІНФОРМАЦІЯ_132 , 0145 - ОСОБА_163 , ІНФОРМАЦІЯ_133 , 0235 - ОСОБА_164 , ІНФОРМАЦІЯ_134 , 1045 - ОСОБА_165 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , 0291 - ОСОБА_166 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , які поміщено № PSP 4216675;

- Медичні картки пацієнтів за наступними номерами та прізвищами, а саме: 0607 - ОСОБА_167 , ІНФОРМАЦІЯ_23 , 1011 - ОСОБА_168 , ІНФОРМАЦІЯ_135 , 0041 - ОСОБА_169 , ІНФОРМАЦІЯ_136 , 1025 - ОСОБА_170 , ІНФОРМАЦІЯ_137 , 0334 - ОСОБА_171 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , 1288 - ОСОБА_172 , ІНФОРМАЦІЯ_23 , 1301 - ОСОБА_173 , ІНФОРМАЦІЯ_138 , 1306 - ОСОБА_174 , ІНФОРМАЦІЯ_139 , 1278 - ОСОБА_175 , ІНФОРМАЦІЯ_140 , 0246 - ОСОБА_176 , ІНФОРМАЦІЯ_141 , 1322 - ОСОБА_177 , ІНФОРМАЦІЯ_142 , 0164 - ОСОБА_178 , ІНФОРМАЦІЯ_143 , 0515 - ОСОБА_179 , ІНФОРМАЦІЯ_144 , 1073 - ОСОБА_180 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , 0231 - ОСОБА_181 , ІНФОРМАЦІЯ_145 , 1313 - ОСОБА_182 , ІНФОРМАЦІЯ_146 , 0091 - ОСОБА_183 , ІНФОРМАЦІЯ_147 , 1135 - ОСОБА_184 , ІНФОРМАЦІЯ_148 , 1244 - ОСОБА_185 , ІНФОРМАЦІЯ_149 , які поміщено до спец.пакету № PSP 4216675;

- Заява про отримання наркотичних засобів, психотропних речовин та/або прекурсорів, виконання призначення лікаря з відтиском печатки синього кольору ТОВ «Клініка ім. Гальченко В.В.» та підписом лікаря ОСОБА_186 у кількості 3 шт., а також вказані бланки без печаток але з підписом у кількості 10 шт., а також вказані бланки без підписів і без печаток у кількості 97 арк., бланки листків призначень препаратів у кількості 81 арк., квитанції про оплату та на зворотіій сторінці листок призначень у кількості 81 арк., рецепти на рожевих бланках у кількості 217 шт., накази про призначення, інші документи у кількості 126 арк., бланки заяв на 63 арк., які поміщено до спец.пакету № NPU 1401146.

- Журнал обліку рецептурних бланків Ф-3 у кількості 5 шт., рецептурні бланки з номеру 007751 по 007800, з 007254 по 007300, а також корінці від рецептурних бланків за порядковим номером від 003075 по 003082, з 000017 по 000033, з 006217 по 006219, з 003005 по 003015, з 002942 по 002954 та 75 арк. корінців різною нумерацією, без номерні рецептурні бланки у кількості 28 шт., бланки довідок з печатками клініки ім. Гальченко та печатками лікаря у кількості 85 шт., листок з номерами телефонів та прізвищами, медична картка № 1282 - ОСОБА_187 , які поміщено до спец.пакету № NPU 1401145;

- Бланкові медичні картки, які не заповнені у кількості 67 шт.

- Печатки коричневого кольору з відтиском синього кольору «лікар ОСОБА_8 », печатка з відтиском чорного кольору «клініка Гальченко», печатка синього кольору з відтиском чорного кольору з написом « ОСОБА_8 », печатка синього кольору з відтиском синього кольору «лікар ОСОБА_8 », які поміщено до спец.пакету № NPU 01401083.

- 9 декларацій, а також 119 та 38 декларацій, договір оренди приміщення на 2 арк., які поміщено до спец.пакету № NPU 01401082.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року задоволено клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 11.11.2024, за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ФОП ОСОБА_10 , РНОКПП НОМЕР_1 , та передане у користування ТОВ «Клініка імені Гальченко В.В.», у якому здійснює свою діяльність ОСОБА_8 із забороною відчуження, розпорядження та користування, повний перелік якого зазначено в резолютивній частині ухвали.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Так, згідно з ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних.

Приписами ч. 5 ст. 237 КПК України визначено, що при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу.

Положення ч. 7 ст. 237 КПК України при проведенні огляду уповноважують слідчого, прокурора оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. При цьому, такі речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Разом з тим, ч. 2 ст. 168 КПК України передбачає, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Так, у відповідності до ч. 3 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

У свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, до матеріалів клопотання долучена постанова слідчого від 12.11.2024 про визнання речових доказів у кримінальному провадженні № 0000993.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, задовольнив клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене під час обшуку майно, з тих підстав, що вказане майно у встановленому законом порядку визнане речовими доказами у межах кримінального провадження, та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що незастосування арешту даного майна може призвести до його приховування, пошкодження, знищення чи відчуження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на вищевказане майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Посилання представника апелянтів на невідповідність вилученого майна критеріям речових доказів є безпідставними, оскільки встановлені слідчим суддею фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що тимчасово вилучене майно, яке вилучено в ході проведення обшуку від 11.11.2024, що проводився за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ФОП ОСОБА_10 РНОКПП НОМЕР_1 та передане у користування ТОВ «Клініка імені Гальченко В.В.», та у якому здійснює свою діяльність ОСОБА_8 , може містити відомості, які можуть бути використані як докази факту та обставин вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.ч. 1,2 ст. 320, ч.ч. 2,3 ст. 321 КК України, а отже відповідає ознакам речових доказів, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для його арешту як речових доказів з метою збереження.

Доводи апеляційних скарг щодо відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, відхиляються колегією суддів, позаяк на даному етапі досудового розслідування вказані доводи не впливають на правильність висновків слідчого судді, оскільки, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Зважаючи на викладене та встановлені під час здійснення досудового розслідування обставини, спростовуються доводи представника апелянтів про те, що клопотання прокурора та додані до нього матеріали не містять обставин та посилань на належні та допустимі докази, які б обґрунтовували підозру в тому, що власник майна може сховати, знищити, пошкодити або відчужити майно.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України.

Твердження представника апелянтів про те, що розгляд клопотання здійснював неповноважний суд, а також про порушення порядку автоматизованого розподілу справи між суддями, відхиляються колегією суддів як безпідставні, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях та не можуть бути визначеними законом безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Колегією судів не встановлено порушень слідчим суддею положень ст.ст. 170, 172-173 КПК України, які б слугували підставою для її скасування. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам ч. 5 ст. 173, 372 КПК України, та містить у собі підстави та мотиви прийнятого рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.

Інші зазначені в апеляційних скаргах доводи вищевказаного не спростовують та не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ________________ ОСОБА_2

Судді:

ОСОБА_3 ____________ ОСОБА_4