УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/178/23

Провадження № 1-кп/568/9/25

10 квітня 2025 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Радивилів Рівненської області клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000218, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.07.2019 року про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.362, ч.1, ч.2 ст.200, ч.4 ст.191, ч.1 ст.209 КК України,-

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Радивилівського районного суду Рівненської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.362, ч.1, ч.2 ст.200, ч.4 ст.191, ч.1 ст.209 КК України.

27 лютого 2025 року ухвалою суду було застосовано до обвинуваченої ОСОБА_3 обраний ухвалою суду від 26 лютого 2024 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

28 березня 2025 року захисником обвинуваченої ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання про зміну запобіжного заходу обраного ОСОБА_3 з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 просить змінити обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді трамання під вартою на домашній арешт в певний період доби. В обгрунтування поданого клопотання вказує, що обвинувачена відновила контакт з рідними, має постійне місце проживання разом з батьками, які залишились самі в зв`язку з мобілізацією братів обвинуваченої до лав ЗСУ, має міцні соціальні зв`язки, спілкується з братами, племінниками, має намір працевлаштуватися та змінити свій сімейний стан. Вказані обставини, свідчать про відсутність ризику переховуватись від органів слідства та суду. Перебування обвинуваченої ОСОБА_3 в розшуку, не свідчить про її намір ухилитися від слідства та суду, оскільки як встановлено слідством кордон України ОСОБА_3 перетнула 06.02.2019 року, а кримінальне провадження стосовно неї розпочато 29.07.2019 року. Також ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у вчинених кримінальних правопорушеннях, та не наполягає на допитів свідків та потерпілих, вказуючи на недоцільність дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, що вказує на відсутність ризику впливу на свідків та потерпілих.

Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала заявлене захисником клопотання та просить змінити їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт в нічний час. Просить суд врахувати, що визнає свою винуватість у вчинених кримінальних правопорушеннях, щиро розкаюється, добровільно відшкодувала збитки, завдані кримінальними правопорушеннями.

Прокурор заперечила проти задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу, пославшись на те, що ОСОБА_3 обвинувачується в учиненні тяжких злочинів, за вчинення яких передбачене покарання у виді позбавлення волі, окрім того залишила місце проживання, перебувала в міжнародному розшуку.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали обвинувального акта, клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 , суд приходить до наступних висновків.

Стаття 331 КПК України передбачає, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання, зміну, скасування або продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Під час судового розгляду обвинуваченій ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 25 квітня 2025 року.

Відповідно до приписів ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання

Таким чином, виходячи зі змісту ст.201 КПК України, підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням обвинуваченого чи захисника є, в тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду, або зміна обставин обвинувачення, зменшення встановлених в провадженні ризиків.

Із наведеного вбачається, що суд може змінити запобіжний захід на менш чи більш обтяжливий для підозрюваного, обвинуваченого лише у випадку, якщо в ході судового розгляду буде з`ясовано наявність таких суттєвих обставин, передбачених ст.178 КПК України, які не були установлені під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Існування кожного, вказаного у ч.1 ст.177 КПК України, ризику має підтверджуватися фактами, наявність яких повинна бути переконливо продемонстрована (п. п. 85, 86 рішення ЄСПЛ від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України».

При цьому в усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (п. 62 рішення від 16.12.2010 у справі «Боротюк проти України».

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі № 1-28/2017, від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017 зазначено, що серед видів запобіжних заходів, особливе місце займають домашній арешт та тримання під вартою, оскільки вони пов`язані з обмеженнями конституційного права особи на свободу та особисту недоторканність.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного, обвинуваченого шляхом його ізоляції у житлі через заборону залишати його цілодобово або у певний період доби; домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі; строк тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців; у разі необхідності продовження цього строку можливе за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування та під час судового розгляду в порядку, передбаченому статтею 199 Кодексу (частини перша, друга, шоста статті 181 Кодексу).

Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.

З урахуванням викладеного, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.362, ч.1, ч.2 ст.200, ч.4 ст.191, ч.1 ст.209 КК України, існування ризиків передбачених п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, враховуючи міцність соціальних зв`язків обвинуваченої, а саме, що вона має зареєстроване місце проживання, відновила контакти з рідними, зокрема батьками та братами, обвинуваченій слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, заборонивши залишати житло де проживає з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин слідуючого дня, що буде достатнім для забезпечення її належної процесуальної поведінки.

Застосовуючи до обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби, суд вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на неї такі обов`язки, а саме прибувати за кожним викликом до суду; не відлучатись із місця постійного проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

На думку суду даний запобіжний захід є співрозмірним з тяжкістю інкримінованих кримінальних правопорушень та існуючим ризиком, є виправданим та достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченої, а тому виправдовує таке втручання у права та інтереси обвинуваченої.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 314-316 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби задоволити.

Змінити обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Радивилів Рівненської області, місце проживання АДРЕСА_1 , громадянки України, не одруженої, на утриманні неповнолітніх осіб та осіб непрацездатного віку немає, раніше не судимої, запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт з в певний період доби строком на 60 днів до 08 червня 2025 року включно.

Заборонити обвинуваченій ОСОБА_3 залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 в період доби з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин слідуючого дня.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_3 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за першою вимогою до суду, у встановлений час;

- не відлучатись з м.Радивилів Рівненської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Встановити строк дії ухвали до 08 червня 2025 року включно.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, та те, що у разі невиконання кримінальних процесуальних обов`язків, які покладаються на неї під час застосування неізоляційного запобіжного заходу, може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Обвинувачену ОСОБА_3 зобов`язати прибути до місця проживання АДРЕСА_1 та звільнити з-під варти.

Контроль за виконанням ухвали щодо організації виконання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби покласти на ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області.

Копію ухвали направити до ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області для виконання, Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор» для відому, прокурору для контролю.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з часу отримання повного тексту ухвали.

Суддя ОСОБА_1