Справа 688/227/25
№ 1-в/688/54/25
Ухвала

21 січня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Березюка О.Г.,

з участю секретаря Антонюк І.І.,

прокурора Мельника В.О.,

представника ШВК №98 Бернацького П.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шепетівці заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2019 року у відповідність до вимог чинного законодавства,

встановив:

До Шепетівського міськраойонного суду Хмельницької області надійшла зазначена заява, в якій ставиться питання про приведення вироку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2019 року у відповідність до Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, що набрав чинності 09 серпня 2024 року.

ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО РОЗГЛЯДУ

Представник ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» заяву підтримав і просив її задовольнити. Засуджений надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримує.

Прокурор проти задоволення заяви не заперечував.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Судом встановлено, що ОСОБА_1 засуджений вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2019 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 1 року 5 днів позбавленні волі.

Зі змісту вироку суду вбачається, що ОСОБА_1 17 січня 2019 року вчинив крадіжку майна на суму 678грн.

Згідно наданих матеріалів особової справи засудженого, останній відбуває у ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)».

ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Стаття 58 Конституції України - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Стаття 3. Законодавство України про кримінальну відповідальність.

частина 1 - законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

частина 6 - зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Стаття 4 КК України - чинність закону про кримінальну відповідальність у часі.

частина 2 - кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

частина 3 - часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Стаття 5 КК України зворотна дія закону про кримінальну відповідальність у часі.

частина 1 - закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX в частині викладення нової редакції ст. 51 КУпАП, відповідно до якого кримінальна відповідальність за вчинення викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрат настає в разі, якщо сума викраденого майна перевищує два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян, яким введена часткова декриміналізація кримінальних правопорушень.

Частина 2 статті 51 КУпАП, яка визначає граничний розмір вартості викраденого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за що винна особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України що застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги та визначає, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Частини 2,3 статті 74 КК України - особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Пункт 13 ч. 1 ст. 537 КК України - під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пункт 4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень КК України - особи, які відбувають покарання, призначене за сукупністю вироків, у разі звільнення їх від відбування покарання за окремі злочини на підставі пункту 1 цього розділу продовжують відбувати покарання, призначене вироком суду за інші злочини, що входять у сукупність, якщо це покарання ними ще не відбуте. Призначене покарання підлягає зменшенню також у випадках, передбачених пунктом 5 цього розділу.

МОТИВИ І ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних розмірів доходів громадян. Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 НМДГ.

Відповідно до вироку, вартість викраденого засудженим у 2019 році майна склала 678грн.

Суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведені норми закону, суд встановив, що застосовуючи зворотну дію закону у часі на момент вчинення ОСОБА_1 злочину, за який він засуджений, слід дійти висновку, що особа, яка вчинила крадіжку майна, може бути притягнута до кримінальної відповідальності у разі, якщо сума викраденого майна станом на момент вчинення правопорушення у 2019 році перевищує 1921грн. У даному випадку вартість викраденого майна сума є нижчою, що свідчить про відсутність підстав для притягнення особи до кримінальної відповідальності.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену новим Законом, на підставі ч.1 ст.5 та ч.ч.2, 3 ст.74 КК України, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2019 року за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Оскільки, ОСОБА_2 засуджений вироками Краматорського міського суду Донецької області від 31 травня 2018 року, 31 жовтня 2019 року та 13 липня 2020 року до різних видів покарання (громадські роботи, позбавлення волі, арешт), суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання за сукупністю вироків, із застосуванням положень ст.72 КК України.

Відповідно до частини 2 статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Керуючись ст. ст. 536, 539 КПК України, суд, -

ухвалив:

Засудженого ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2019 року за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Привести у відповідність чинному законодавству вирок Краматорського міського суду Донецької області від 31 жовтня 2019 року.

ОСОБА_1 , вважати засудженим вироком Краматорського міського суду Донецької області від 31 жовтня 2019 року із призначенням покарання за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна з ізоляцією засудженого та поміщення його до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання покарання, призначеного за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 31 травня 2018 року та за правилами ч.1 ст.72 КК України, ОСОБА_1 остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 5 (п`яти) днів позбавлення волі без конфіскації майна з ізоляцією засудженого та поміщення його до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Привести у відповідність чинному законодавству вирок Краматорського міського суду Донецької області від 13 липня 2020 року.

ОСОБА_1 , вважати засудженим вироком Краматорського міського суду Донецької області від 13 липня 2020 року із призначенням покарання за ч.2 ст.389 КК України у виді арешту строком а 2 (два) місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового приєднання покарання, призначеного за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 31 жовтня 2019 року та за правилами, передбаченими ст.72 КК України, ОСОБА_1 остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця 5 (п`яти) днів позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.2 ст.74 КК України засудженого ОСОБА_1 , звільнити від відбування покарання, у зв`язку з відбуттям призначеного судом покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: