"26" лютого 2025 р. Справа № 363/878/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2025р. м. Вишгород

Слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , начальника відділення розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СВ Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Вишгороді скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 31.01.2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5 звернулася до суду із скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 31.01.2025 року, в обґрунтування якої зазначила, що 08.01.2024 року розпочато досудове розслідування за №0000024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. 31.01.2025 року слідчий групи слідчих у кримінальному провадженні - т.в.о. слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров?я особи Вишгородського районного управління поліції І У Національної поліції в Київській області сержант поліції ОСОБА_6 виніс постанову про закриття даного кримінального провадження. Вказану постанову заявниця вважає передчасною та не обґрунтованою, оскільки, вважає, що для отримання доказів по справі слідчому необхідно провести ряд слідчих дій, а саме: допитати свідків очевидців даної події; провести слідчий експеримент щодо даних обставин; призначити по справі додаткову СМЕ; при необхідності провести допити. Враховуючи викладене, вважає, що слідчий не забезпечив ефективного розслідування, оскільки не розширено коло свідків для повноти досудового розслідування, а також матеріали кримінального провадження не містять висновку щодо проведення судово-медичної експертизи. Таким чином, просила суд скасувати постанову про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000024 від 08.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

ОСОБА_3 у судовому засіданні подану скаргу підтримала в повному обсязі, надавши аналогічні пояснення викладені в скарзі. Крім того, додала, що в діях педагога наявна систематична службова недбалість по відношенню не тільки до її сина, а до інших учнів, а тому вважає, що необхідно провести допит, зокрема батьків учнів, класного керівника, вчителів та адміністрацію ліцею, а класного керівника звільнити.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що постанова про закриття кримінального провадження є належною та обґрунтованою. Крім того, додав, що в рамках даного кримінального провадження було проведено всі необхідні слідчі дії, однак в ході досудового розслідування було встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, у зв`язку з чим і було прийнято вказане рішення.

Ознайомившись із наданими до суду матеріалами, слідчий суддя вважає, що скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі статей 2 і 9 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч.1 ст. 94 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Тобто здійснення досудового розслідування полягає у проведенні слідчим тих чи інших слідчих дій передбачених Главою 20 КПК України.

Виходячи зі змісту п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до ст. 303 ч. 1 п. 3 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

За ухвалою суду, Вишгородським РУП ГУНП в Київській області було надано матеріали кримінального провадження №0000024 від 09.01.2025 року, з яких вбачається, що відділенням розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0000024 від 09.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування було здійснено слідчі дії, зокрема:

- допитано в якості потерпілої ОСОБА_3 ;

- допитано свідка ОСОБА_7 , який є директором Лютізького ліцею Петрівської сільської ради;

- отримано завірені належним чином документи, щодо результатів проведення службової перевірки, відносно події 11.09.2024 року, щодо отримання ОСОБА_5 ушкоджень під час падіння;

- проведено огляд приміщення Лютізького ліцею Петрівської сільської ради.

За результатами проведення досудового розслідування 31.01.2025 слідчим групи слідчих у кримінальному провадженні - т.в.о. слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров?я особи Вишгородського районного управління поліції ГУНП в Київській області сержант поліції ОСОБА_6 прийнято рішення про закриття даного кримінального провадження, про що винесено відповідну постанову.

Підставою для закриття даного кримінального провадження стало встановлення відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Як вбачається з поданої скарги, заявниця із вказаною постановою не погоджується, вважає її передчасною та необґрунтованою, а дії слідчого на її думку мають ознаки непрофесійності та упередженого ставлення до її показань, повного небажання встановити істину та притягнення винних до відповідальності.

Так, у судовому засіданні заявниця зазначила що упередженість та незацікавленість слідчого у проведені досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, вбачається у тому, що нею неодноразово заявлялося клопотання останньому щодо виклику додаткових свідків, а також щодо проведення додаткових слідчих дій, однак, її звернення були проігноровані, та через декілька днів після допиту вчителя, а також директора ліцею було прийнято рішення про закриття кримінального провадження. В той же час, матеріали кримінального провадження, які були досліджені судом, не містять жодних письмових клопотань щодо допиту свідків, проведення експертиз та слідчих експериментів, які були подані ОСОБА_3 під час досудового розслідування. У судовому засіданні заявниця зазначила, що вказані клопотання були усні, тобто їх заявлення нічим не підтверджується.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, а зокрема за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Таким чином, у разі якщо заявниця вважала, що в діях слідчого наявні ознаки упередженості, необ`єктивності або неналежного виконання службових обов`язків, вона мала можливість скористатися своїм законним правом і подати клопотання про його відвід. Однак, як встановлено судом, та підтверджено нею особисто у судовому засіданні, ОСОБА_3 таким правом не скористалася і не заявляла відводу слідчому, що може свідчити про відсутність у неї реальних підстав для сумнівів у його об`єктивності. Вона також не надала жодних доказів, які могли б підтвердити наявність фактичних порушень у діях слідчого.

Крім того, однією із підстав передчасності прийнятого рішення остання зазначає про необхідність допиту свідків, зокрема інших батьків дітей, які навчаються з її сином. В той же час, ОСОБА_3 не заявила слідчому клопотання про допит свідків, та не зазначила кого саме вона має намір заявити для такого допиту. Разом з тим, під час судового розгляду даної скарги, остання також не зазначила прізвищ таких свідків, а її пояснення лише зводяться про те, що їй начебто відомі інші факти невиконання свої обов`язків вчителем. Водночас, слідчий суддя зазначає, що як було встановлено, ОСОБА_5 впав самостійно і факту штовхання доведено не було, як і не встановлено інших свідків події, а тому батьки інших дітей не мають ніякого відношення до даного кримінального провадження.

Також, ОСОБА_3 у судовому засіданні неодноразово наголошувала на систематичності дій класного керівника що призводять до службової недбалості та наполягала на необхідності звільнення класного керівника ОСОБА_8 , вказуючи на її неналежне виконання обов`язків із забезпечення безпеки учнів, а саме, що остання не прослідкувала за дітьми, які самостійно вийшли на подвір`я. Водночас заявницею не було надано об`єктивних доказів, що підтверджують систематичність таких дій, зокрема письмових звернень до адміністрації ліцею або заяв інших батьків до правоохоронних органів, що також підтверджується поясненнями ОСОБА_3 , яка зазначила, що ніхто із заявами не звертався.

Як вбачається з пояснень класного керівника ОСОБА_8 учень ОСОБА_9 самостійно без її дозволу покинув приміщення ліцею. Крім того, як вбачається з акту розслідування №02 від 17.09.2024 року, останній не дотримався вимог п. 3.5.4 Статуту Лютізького ліцею, та не забезпечив особисту безпеку. Таким чином, суд приходить до висновку, що твердження ОСОБА_3 ґрунтуються на її суб`єктивному ставленні до класного керівника та прагненні до її звільнення, а не на об`єктивно підтверджених фактах.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що рішення про закриття кримінального провадження є правильним та відповідає обставинам кримінального провадження, тому підстав до скасування оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, не вбачається.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмова у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5 на постанову т.в.о. слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 від 31.01.2025 року про закриття кримінального провадження є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5 на постанову т.в.о. слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 від 31.01.2025 року про закриття кримінального провадження, відмовити.

Повний текст ухвали проголошено 28.02.2025 р. о 10.00 годині.

Ухвала суду може бути оскаржена на підставі ч.3 ст.307 КПК України, через Вишгородський районний суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1