№ 1-кп/204/640/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001305, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.11.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,-

встановив:

В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження № 0001305, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.11.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурор надав клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою та просив застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши учасників судового провадження, ознайомившись із матеріалами справи, суд приходить до наступного.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2023 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.01.2024 року строк тримання під вартою обвинуваченого було продовжено до 14 березня 2024 року. До спливу цього продовженого строку судове провадження не може бути закінченим.

Враховуючи викладене, судом також встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення проти власності, при цьому суд вважає доведеним існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор у судовому засіданні, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Оцінюючи в сукупності відносно обвинуваченого всі обставини, зазначені в ч.1. ст. 178 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» № 12369/86 від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/97 від 26 липня 2001 року.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям Європейського суду з прав людини, суд вважає виправданим тримання обвинувачених під вартою.

Розглядаючи можливість застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, суд, враховуючи вище наведене, вважає його таким, що не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, не зможе запобігти ризикам у даному кримінальному провадженні. Тому, суд приходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинуваченого слід продовжити, згідно ст. 197 КПК України, строком до 60 днів.

Слід також зазначити, що ОСОБА_5 раніше судимий, має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти власності, вчинене повторно, на території України де на даний час введено воєнний стан, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, а також характер вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України, який свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи, відповідно до ч. 4 ст.183 КПК України, суд в даному випадку не визначає розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331, 369- 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 60 днів, тобто до 10 травня 2024 року,без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1