ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/1430/24 Доповідач ОСОБА_1
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000245 від 05.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України,

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 14.11.2024 задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

Визначено строк тримання під вартою з 13:00, 14.11.2024, тобто з часу, коли ОСОБА_7 з`явився до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та був змушений залишитися поряд із уповноваженою службовою особою.

Визначено строк дії ухвали в частині тримання під вартою до 12.01.2025 включно.

Визначено суму застави у розмірі 151 400 грн, при внесенні якої, ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти та покладенні нього наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання/ роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну за наявності; утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; прибувати до визначеної командуванням військової частини особи з періодичністю, встановленою цією особою.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, прийняти нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 та повернути клопотання слідчому.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на винесення ухвали слідчим суддею з істотним порушенням КПК Украйни.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не з`ясував той факт, що ОСОБА_7 був затриманий у жовтня 2024 та лише 13.11.2024 о 12:00 йому було вручено підозру, не надав належної оцінки ризикам, передбаченим частиною 1 статті 177 КПК України на які посилався слідчий у своєму клопотанні, та не прийняв до уваги клопотання сторони захисту щодо зміни закладу попереднього ув`язнення.

Захисник вважає, що під час розгляду клопотання слідчого, слідчим суддею грубо порушено норми законодавства України, принцип юридичної визначеності.

Звертає увагу на те, що прокурором не надано будь-яких доказів неможливості утримання військовослужбовця на гаупвахті.

Повідомлена належним чином про час та місце розгляду апеляційної скарги, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 до суду апеляційної інстанції не прибула, подала заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з госпіталізацією у медичний заклад.

Вислухавши думку підозрюваного ОСОБА_7 , який не заперечував проти розгляду апеляційної скарги без його захисника, суд апеляційної інстанції вважає за можливе здійснити апеляційний розгляді за відсутністю захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу свого захисника та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки

Як вбачається із матеріалів судового провадження, Другим СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташоване у м. Полтаві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000245 від 05.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України.

13.11.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України, тобто самовільне залишення місця служби військовослужбовцем без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням альтернативного виду запобіжного заходу - застави, слідчий суддя, оцінюючи сукупність обставин, а саме: наданих органом досудового розслідування доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення інкримінованому йому злочину, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України та дані, що характеризують особу підозрюваного, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки положення частини 8 статті 176 КПК України не містить альтернатив.

Визначаючи підозрюваному альтернативний вид запобіжного заходу - заставу у розмірі 151 400,00 грн, слідчий судді вважав, що такий розмір достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає, що порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам статей 193-194, 196 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Матеріали, додані слідчим в обґрунтування поданого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України.

Остаточна кваліфікація дій та доведеність вини підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується, підлягають з`ясуванню в процесі досудового розслідування та судового розгляду.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді щодо виду застосованого до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід на початковій стадії досудового розслідування в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_7 фактично було затримано у жовтні 2024 не знаходять свого обґрунтованого підтвердження, та у разі незаконного утримання ОСОБА_7 ці питання повинні були вирішуватися в порядку, передбаченому статтею 206 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо недоведеності органом досудового розслідування ризиків, спростовуються матеріалами провадження, що свідчить про прийняття слідчим суддею обґрунтованого рішення, та з цього приводу апеляційний суд зазначає наступне.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Надаючи оцінку можливості переховуватися підозрюваною від суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення, апеляційний критично оцінює доводи сторони захисту щодо недоведеності наявності ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки, хоча підозрюваний і має постійне місце проживання та на його утриманні перебуває мати похилого віку, що свідчить про зменшення ризику переховування від органів досудового розслідування, але не усуває їх.

Апеляційний суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, може вдатися до відповідних дій.

На думку суду апеляційної інстанції, у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Належить також врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, здійснити незаконний вплив на свідків які є військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , в якій ОСОБА_7 проходить службу, враховуючи встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Не виключає суд апеляційної інстанції і наявність ризиків, передбачених пунктами 4, 5 частини 1 статі 177 КПК України, з огляду на обставини кримінального провадження, в якому підозрюється ОСОБА_7 .

На переконання суду апеляційної інстанції, слідчим суддею враховані положення статей 177, 178 КПК України, дані про особу, перевірені докази та надана їм відповідна правова оцінка, також перевірені додані слідчим до клопотання докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про відсутність в матеріалах справи документів, які підтверджують статус військовослужбовця ОСОБА_9 , є безпідставними, з огляду на таке.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.05.2024, акту службового розслідування № 4408 від 25.06.2024, солдат ОСОБА_7 займає посаду стрільця 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Твердження захисника про безпідставність визначення місця тримання у ДУ «Харківський слідчий ізолятор», а не на гауптвахті, суд апеляційної інстніції не приймає, з огляду на те, що місце тримання підозрюваного було обрано відповідно до клопотання слідчого, погодженого з прокурором та у відповідності до розташування органу досудового розслідування.

У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для скасування ухвали слідчого судді, оскільки порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи захисника не є достатніми для її скасування.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2024 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий :

Судді: