ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/571/24 Справа № 703/1327/24 Категорія: ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 185 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретарки - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого - ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Смілянського міськрайсуду Черкаської обл. від 9.05.2024 р. у кримінальному провадженні № 0000060 від 12.01.2024 р., -

В С Т А Н О В И В:

Зазначеним вироком ОСОБА_8 , який народився

ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Сунки Смілянського р-ну Чер-

каської обл., громадянин України, українець,

має повну середню освіту, не одружений, рані-

ше судимий 6.02.2023 р. Черкаським райсудом

Черкаської обл. за ч. 1 ст. 309, 75 КК України до

2 років обмеження волі, іспитовий строк 1 рік 6

місяців; ухвалою того ж суду від 16.04.2024 р.

скасовано звільнення від відбування покарання

з іспитовим строком та направлено для відбуван-

ня покарання, не працює, зареєстрований

АДРЕСА_1 , проживає

АДРЕСА_2 ,

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 4 ст. 185 КК України і йому призначено покарання: за ч. 1 ст. 263 КК України - 4 роки позбавлення волі; за ч. 4 ст. 185 КК України - 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 покарання - 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання у виді 1 року обмеження волі за вироком Черкаського райсуду Черкаської обл. від 6.02.2023 р., що згідно ст. 72 КК України, становить 6 місяців позбавлення волі, і остаточно призначено ОСОБА_8 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою. Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 31.01.2024 р.

Цивільний позов задоволений.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ТОВ «Вигідна покупка» 1152 грн. матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 18651 грн. витрат на проведення судово-товарознавчих, судово-вибухотехнічних, балістичної та хімічної експертиз.

Питання про речові докази судом вирішені відповідно до вимог КПК України.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_8 в невстановлені досудовим слідством час та місці, восени 2023 р., усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, незаконно придбав, без передбаченого законом дозволу, шляхом знахідки гранату, яку в подальшому переніс та зберігав за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 до 31.01.2024 р., а близько 10:00 год. цього ж дня, знаходячись неподалік місця свого проживання по АДРЕСА_2 , незаконно збув її, продавши за 1 000 грн. особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_9 .

Згідно висновку судово - вибухотехнічної експертизи № КСЕ-19/124-24/1529 від 07.02.2024 р. граната, яку збув ОСОБА_8 , являється корпусом бойової оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, що споряджений конструктивно оформленим зарядом бризантної вибухової речовини нормальної потужності - тротилом; бойовим уніфікованим підривником дистанційної дії до ручних гранат модернізованим УЗРГМ-2, що є засобом підриву для ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ-42, що у конструктивному поєднанні відноситься до категорії боєприпасів, які придатні для здійснення вибуху.

Крім того, ОСОБА_8 восени 2023 р., точного часу і місця досудовим слідством не встановлено, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, незаконно придбав, без передбаченого законом дозволу, шляхом знахідки, дві гранати та запали до них, та 14 патронів, які він переніс до місця свого проживання по АДРЕСА_2 , де зберігав до 31.01.2024 р., коли вони були виявлені і вилучені працівниками поліції під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 .

Виявлені та вилучені дві гранати, згідно висновку судово - вибухотехнічної експертизи № СЕ-19/124-24/1530-ВТХ від 08.02.2024 р., являються двома корпусами наступальних ручних гранат OF 37, які споряджені зарядом бризантної вибухової речовини тротил, масою 90 г та запали до них, які згідно висновку судово-вибухотехнічної експертизи № СЕ-19/124-24/1530-ВТХ від 08.02.2024 р. являються двома підривниками F11, які є засобами підриву для ручних гранат типу OF 37 та DF 37/46, що у конструктивному поєднанні відносяться до категорії боєприпасів, які придатні для здійснення вибуху та 14 патронів, які згідно висновку судово-балістичної експертизи № СЕ-19/124-24/1520-БЛ від 06.02.2024 р. являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї - 7,62-мм мисливськими патронами, які споряджені кулею промислового виробництва та придатні для стрільби.

Він же, під час дії воєнного стану введеного Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 на всій території України та продовжено в тому числі Указом Президента України від 06.11.2023 р. № 734/2023 з 16.11.2023 р. строком на 90 діб, достовірно знаючи, що на всій території України діє правовий режим воєнного стану, 4.01.2024 р. о 14:22 год. в приміщенні магазину «Аврора» по бульв. Бобринського 2, м. Сміла Черкаської обл., впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, викрав шоколад молочний «Terravita» в кількості 3 шт. вартістю 238 грн. 14 коп., шоколад молочний «Milka» в кількості 6 шт. вартістю 314 грн. 40 коп., чим завдав ТОВ «Вигідна покупка» матеріальної шкоди на загальну суму 552 грн. 54 коп., після чого, з місця вчинення злочину із викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Він же, достовірно знаючи, що на всій території України діє правовий режим воєнного стану, 11.01.2024 р. о 14:06 год. в приміщенні магазину «Аврора» за адресою: бульв. Бобринського 2, м. Сміла Черкаської обл., впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, повторно, вчинив крадіжку шоколаду молочного «Terravita» в кількості 6 шт. вартістю 476 грн. 28 коп., десерту молочний «Чарівний вечір» в кількості 6 шт. вартістю 110 грн. 70 коп., чим завдав ТОВ «Вигідна покупка» матеріальної шкоди на загальну суму 586 грн. 98 коп.

Не погоджуючись з вироком суду лише в частині призначеного покарання обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити йому міру покарання з позбавлення волі на можливість укладення контракту для його служби в ЗСУ.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що він повністю погоджується із постановленим стосовно нього вироком суду, свою вину визнає повністю та щиро розкаюється. Просить замінити йому міру покарання у виді позбавлення волі на можливість укладення контракту для його служби в ЗСУ, оскільки він має щире бажання захищати свою Батьківщину.

Також просить врахувати, що до затримання він уже був мобілізованим ІНФОРМАЦІЯ_2 для військової служби за мобілізацією, звідки через декілька днів його затримали.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та просили її задовольнити із вказаних у ній підстав, також обвинувачений просив застосувати «декриміналізацію» за ч. 4 ст. 185 КК України, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважала, що суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання відповідно до вимог закону, підстав для його пом`якшення в апеляції не наведено, крім того вважала, що вирок за ч. 4 ст. 185 КК України необхідно скасувати у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, закрити провадження в цій частині та призначити покарання тільки з урахуванням вимог ст. 71 КК України, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, відповідно до змісту вироку суду, обвинувачений ОСОБА_8 під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції повністю визнав свою вину. З огляду на це, кримінальне провадження було розглянуте судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися.

З урахуванням того, що суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, окрім того обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі не оскаржує обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність вини, а інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, тому вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевірялися.

Що стосується тверджень обвинуваченого про невідповідність призначеного йому покарання тяжкості вчинених злочинів і його особі внаслідок суворості, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Вимогами ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи зі вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору покарання, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи роз`яснення, які містяться в п. п. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до наведеного, призначаючи покарання винному суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення такої особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого злочину.

Зі змісту вироку вбачається, що доводи обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що він щиро кається, визнав вину, сприяв розкриттю інкримінованих йому злочинів, хоче служити в лавах ЗСУ та захищати Батьківщину від агресії ворога, вже були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.

З огляду на фактичні обставини кримінального провадження, вимоги кримінального закону, мету покарання призначене судом першої інстанції обвинуваченому покарання за своїм видом та розміром є достатнім та необхідним. Підстав для призначення більш м`якого покарання з мотивів, про які йдеться в апеляційній скарзі останнього, апеляційний суд не вбачає.

Стосовно доводів апеляції про бажання обвинуваченого служити в лавах ЗСУ та захищати Батьківщину від агресії ворогів, то апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ст. 811 КК України, встановлено інший порядок в таких випадках, а саме під час проведення мобілізації та/або дії воєнного стану до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк, суд може застосовано умовно-дострокове звільнення для проходження ними військової служби за контрактом.

Тобто, для укладення контракту для проходження військової служби необхідно щоб вирок набрав законної сили та особа відбувала покарання, а вже за місцем його відбування орган або установа виконання покарань може звернутись до суду з відповідним клопотанням (поданням).

Апеляційним судом встановлено, що відповідно до обставин викладених в оскаржуваному вироку, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, було вчинено ОСОБА_8 4.01.2024 р. та 11.01.2024 р..

Враховуючи зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, вартість чужого майна на момент вчинення кримінального правопорушення, необхідна для притягнення до кримінальної відповідальності за крадіжку, вчинену у 2024 р., після нового розрахунку становить 3028 грн.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 заволодів чужим майном на загальну суму 1 139 грн. 05 коп.

Таким чином, з огляду на те, що вартість майна, яким заволодів ОСОБА_8 , є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, вчинене ним діяння не є кримінально караними.

Згідно п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

З урахуванням наведених обставин, апеляційний суд вважає необхідним змінити вирок стосовно ОСОБА_8 , закривши кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання на призначення ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України та застосування ч. 1 ст. 70 КК України, але при призначенні остаточного покарання застосувати вимоги ст. 71 КК України. В решті вирок необхідно залишити без змін.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч. 3 ст. 4792 КПК України, вирок суду стосовно ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України підлягає скасуванню, а кримінальне провадження - закриттю на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Стосовно доводів прокурора ОСОБА_10 під час апеляційного розгляду про те, що суд не вказав у вироку про наявність у обвинуваченого інших судимостей, які не зняті та не погашені у встановленому кримінальним законом порядку, то апеляційний суд звертає увагу, що такі зміни можуть бути внесені тільки за наявності апеляційних підстав, тому що вони певним чином погіршують правове становище обвинуваченого.

Вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 до задоволення не підлягають, оскільки у даному кримінальному провадженні існують безумовні підстави для закриття кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України, а питання стосовно покарання, про які обвинувачений вказує в апеляційній скарзі, врегульовані іншими нормами кримінального закону та віднесені до компетенції місцевих судів.

Керуючись ст. ст. 284, 404, 405, 407, 417, 419 та 4792 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Вирок Смілянського міськрайсуду Черкаської обл. від 9.05.2024 р. стосовно ОСОБА_8 - змінити.

Закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання на призначення ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України та застосування ч. 1 ст. 70 КК України.

Вважати засудженим ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково у виді 1 року обмеження волі приєднати не відбуте покарання за вироком Черкаського райсуду Черкаської обл. від 6.02.2023 р., що згідно ст. 72 КК України, становить 6 місяців позбавлення волі, та остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

В решті вирок залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена учасниками судового процесу до Верховного Суду, шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали апеляційного суду.

Головуючий

Судді