Кримінальне провадження №629/5548/24
Номер провадження 1-кп/629/288/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при: секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження №0000735 від 03.07.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Лозова, Харківської області, громадянки України, із середньо-спеціальною освітою, не замужньої, офіційно не працевлаштованої, яка утримує двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

-02.09.2022 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 (два) роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :

28.06.2024 приблизно о 21 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 прийшла на присадибну ділянка, що розташована біля багатоквартирного житлового будинку за адресою: 4 м-н., буд. 27, м. Лозова, Харківської області, на якій у той час знаходився її вітчим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та попросила у нього його мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка своєму знайомому.

Отримавши телефон ОСОБА_5 , ОСОБА_4 побачила у чохлі телефону банківську картку темно-синього кольору АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , після чого, у ОСОБА_4 виник раптовий умисел на привласнення офіційних документів, а саме: електронних платіжних документів у вигляді банківської картки, з метою подальшого її використання для заволодіння грошовими коштами.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою використання вказаної банківської картки для таємного викрадення грошових коштів з банківського рахунку на ім?я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом вільного доступу, незаконно привласнила банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , імітовану на ОСОБА_5 , яка згідно із п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п. 1.27 ч. 1 ст.1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківських рахунків.

Після чого, з привласненим офіційним документом з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, отримавши можливість розпоряджатися ним на власний розсуд./Епізод 1/

Крім того, 28.06.2024 точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, у ОСОБА_4 виник єдиний умисел на таємне викрадення грошових коштів, які перебували на банківській картці АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , імітованої на ім?я ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, достовірно знаючи про те, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан на всій території України, та в подальшому його дію продовжено, ОСОБА_4 , діючи повторно, таємно, за допомогою банкоматів, розташованих на території м.Лозова Харківської області здійснила зняття грошових коштів із банківської картки АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , імітованої на ім?я ОСОБА_5 , а саме:

- 28.06.2024 о 21 год. 29 хв. та 29.06.2024 у період із 07 год. 16 хв. по 09 год. 52 хв. у банкоматі АТ КБ «Приват Банк» за адресою: м-н. 1, буд 24А, м. Лозова, Харківської області на загальну суму 40 000 грн.;

- 29.06.2024 у період із 01 год. 53 хв. по 01 год. 54 хв., у банкоматі АТ «Ощадбанк» за адресою: м-н. 2, буд. 16-А, м. Лозова, Харківської області на загальну суму 11 000 грн.;

- 29.06.2024 у період із 03 год. 05 хв. по 05 год. 47 хв. у банкоматі АТ «Ощадбанк» за адресою: м-н. 3, буд. 37, м. Лозова, Харківської області загальну на суму 18 000 грн.

Після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зникла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, спричинивши майнову шкоду потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 69 000 грн. 00 коп./Епізод 2/

Обвинувачена ОСОБА_4 винною себе визнала та пояснила у судовому засіданні, що дійсно скоїла кримінальні правопорушення при зазначених обставинах. Щиросердно розкаюється у скоєних нею злочинах.

Потерпілий надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, претензій майнового характеру до обвинуваченої не має, просить вирішити справу на розсуд суду.

Враховуючи пояснення обвинуваченої, а також те, що вона не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості її позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченої та дослідженням даних, які характеризують її особу, матеріалів, що підтверджують судові витрати по справі та місцезнаходження речових доказів при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за 1 епізодом - за ч.1 ст. 357 КК України, тобто привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів, за 2 епізодом - за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Суд вважає обґрунтованою таку кваліфікацію дій обвинуваченої та такою, що знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. При таких обставинах, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченої або її виправдання, суд не вбачає.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачена ОСОБА_4 скоїла проступок та тяжкий злочин.

Дослідженням особи обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Лозова, Харківської області, громадянка України, із середньо-спеціальною освітою, не заміжня, офіційно не працевлаштована, яка утримує двох

неповнолітніх дітей, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, на обліку у лікаря нарколога перебуває з приводу вживання психо стимуляторів зі шкідливими наслідками з 2023 року, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Згідно досудової доповіді Лозівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 31.10.2024 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення є високий, ризик небезпеки для суспільства середній, ризик шкоди життю і здоровю - середній.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

З урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, сукупності усіх обставин, що його характеризують, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченої до вчиненого, суд вважає можливим призначити обвинуваченій покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, та поглинути менш суворе покарання, визначене ч.1 ст. 357 КК України, більш суворим, і приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченої неможливо без ізоляції від суспільства та таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Підстави для застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 ст.ст. 69, 69-1, 75, 76 КК України відсутні.

На стадії досудового розслідування слідчим суддею ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання до 22.10.2024 року, в ході розгляду справи запобіжний захід продовжено не було.

До вступу вироку в законну силу, обвинуваченій ОСОБА_4 суд вважає за необхідне обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов у справі не заявлений.

По справі відсутні судові витрати.

Речові докази у справі є.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст. 185 КК України та піддати її покаранню:

- за ч.1 ст. 357 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п?яти) років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, поглинувши менш суворе покарання більш суворим з урахуванням п.б ч.1 ст.72 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (пяти) років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.09.2022 року у вигляді 6 місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши під варту з зали суду.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_4 .

До набрання вироком законної сили утримування ОСОБА_4 в умовах ДУ Харківський слідчий ізолятор.

Судові витрати відсутні.

Речовий доказ по справі:

-банківську картку темно-синього кольору АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ,

яка віддана під зберігальну розписку власнику - ОСОБА_6 -залишити власнику.

-оптичний носій інформації DVD-R із відеоматеріалами з камер спостереження у банкоматі АТ КБ «Приват Банк» залишити в матеріалах кримінального провадження.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Згідно ч.15 ст.615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1