Справа № 159/3641/16-к
Провадження № 1-кп/159/74/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №5000305 від 20.07.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ковельського міськрайонного суду Волинської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №5000305 від 20.07.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

В судове засідання призначене на 26.12.2024 обвинувачений ОСОБА_13 не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Прокурором заявлено клопотання про накладення грошового стягнення на обвинуваченого ОСОБА_13 за невиконання процесуальних обов`язків, а саме неявку в судове засідання, без поважних причини.

Учасники судового засідання залишили вирішення клопотання на розсуд суду.

Суд, вислухавши думку учасників провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно положень п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це.

Згідно положень ч. ч. 1 і 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку та здійснюється з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до вимог ч. ч. 1 і 2 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення судового провадження у розумні строки забезпечує суд.

Засада розумності строків кримінального провадження випливає із завдання швидкого судового розгляду, закріпленого в ст. 2 КПК України, і відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Поняття «розумний строк» не має чіткого визначення, оскільки залежить від багатьох чинників. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини неодноразово констатувала, що значення гарантії розумного строку полягає в тому, що обвинувачений, який не скоював караного діяння, повинен мати можливість виправдати себе без зволікань, тоді як обвинувачений, вина якого доведена, не повинен піддаватися додатковому покаранню у формі надмірних зволікань із розглядом його справи, що може мати негативні наслідки для його інших прав, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи прецедентну практику Європейського суду з прав людини, положення КПК України, слід визначати, що під розумним строком доцільно розуміти найкоротший строк розгляду і вирішення кримінального провадження, проведення процесуальних дій або винесення процесуального рішення, який буде достатнім для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів, досягнення мети процесуальної дії та взагалі завдань кримінального провадження.

Наведені принципи є основними засадами кримінального провадження, а отже, під час судового розгляду всі вони мають бути враховані й застосовані судом, жоден з них не повинен бути реалізований за рахунок порушення іншої засади на шкоду правам особи.

Згідно ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стороною якої є також Україна, передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: 1) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; 2) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; 3) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; 4) допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Таким чином, особиста присутність особи у судовому процесі виділена як одна з найбільш фундаментальних гарантій права на справедливий розгляд справи, гарантованих ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р, відповідно до якої «кожна людина має право під час будь-якого кримінального обвинувачення, що їй пред`явлене, на справедливий розгляд справи судом».

Наведені обставини, на думку суду, призводять до затягування розгляду цієї справи в цілому, так як позбавляють суд можливості провести та завершити її розгляд протягом розумного строку, а також унеможливлюють реалізацію процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків обвинуваченими, зокрема.

Відповідно до ст. 323 КПК України якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11та 12 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 139 КПК України якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_13 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, то суд вважає за необхідне накласти на обвинуваченого ОСОБА_13 штраф у розмірі 1 (одного) розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст. ст. 139, 323 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на обвинуваченого ОСОБА_13 , мешканця: АДРЕСА_1 , штраф в розмірі 1 (одного) розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок, за неявку в судове засідання без поважних причин.

Особа, на яку накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.

Судове засідання відкласти до 03 березня 2025 року на 14 год 00 хв про що повідомити учасників кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:ОСОБА_1

Склад колегїї: ОСОБА_2

ОСОБА_3