Справа № 344/5199/25
Провадження № 1-кс/344/2510/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківська клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся з клопотанням в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту в частині заборони користування на автомобіль марки УАЗ 31512, д.н.з. НОМЕР_1 , що накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.11.2024 та повернення вказаного речового доказу на відповідальне зберігання користувачу та володільцю майна - ОСОБА_5

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокаціє в м Івано-Франківськ) Територіального управляння Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові перебуває кримінальне провадження № 0000201, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.09.2024 року, за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. 06.11.2024 року під час санкціонованого обшуку на господарстві ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 уповноваженою особою виявлено та вилучено транспортний засіб марки УАЗ - 31512 державний номерний знак НОМЕР_1 , який в подальшому визнаний речовим доказом у вищезазначеному кримінальному провадженні. 11.11.2023 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області винесено ухвалу, якою клопотання слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією в м Івано-Франківськ) Територіального управляння Державного бюро розслідувань за погодженнями прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про арешт майна задоволено повністю, при цьому накладено арешт з метою заборони на його відчуження, розпорядження та користування, до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

У клопотанні зазначено, що автомобіль УАЗ 31512, д.н.з. НОМЕР_1 , протягом тривалого часу перебував у володінні сім`ї заявниці ОСОБА_5 , так як придбаний у ОСОБА_9 , однак не перереєстрований оскільки останній виїхав за кордон, де досі перебуває. Вказаний транспортний засіб для сім`ї ОСОБА_5 є необхідним та вкрай важливим і потрібний, оскільки у них на утриманні є двоє малолітніх дітей та двоє батьків пенсіонерів, яких потрібно возити до школи та у лікарню. Також автомобіль потрібен у господарстві для потреб сільського господарства, збору ягід та грибів у лісі, для забезпечення життєдіяльності сім`ї. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ні ОСОБА_5 , ні її чоловік ОСОБА_10 , не причетні до кримінального правопорушення, в рамках якого було проведено обшук та вилучено належний їм транспортний засіб, оскільки підозри їм не оголошено.

Заявник вказує на те, що відомості до ЄРДР за № 0000201 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 КК України, були внесені 09.09.2024 року, за підозрою посадових осіб, обшук на підставі ухвали слідчого судді проводився та вилучення автомобіля проводилось 06.11.2024 року. До теперішнього часу жодним особам не повідомлено про підозру, що свідчить про те, що таке обмеження як заборона володіння та користування транспортним засобом УАЗ 31512, д.н.з. НОМЕР_1 , його користувачем ОСОБА_5 може викликати негативні наслідки, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Таким чином, з огляду на встановлені фактичні обставини, арешт майна на автомобіль шляхом обмеження права на відчуження без заборони володіння та користування є забезпеченням балансу між завданнями кримінального провадження та правами фізичної особи, що є ключовим аспектом справедливого та ефективного правозастосування та відповідає принципам верховенства права та захисту інтересів громадян.

У судовому засіданні представник заявника у режимі відеоконференції підтримав доводи клопотання у повному обсязі, покликаючись на обставини, що викладені у ньому. Просить клопотання задовольнити.

Слідчий, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000201 від 09.09.2024 - старший слідчий П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив щодо клопотання, вказавши, що автомобіль УАЗ 31512, д.н.з. НОМЕР_1 , у даному кримінальному провадженні є речовим доказом. Вказаний транспортний засіб використовувався одним із фігурантів у кримінальному провадженні ОСОБА_11 . На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000201 триває, а тому наявна необхідність у дослідженні усіх його обставин. Просить відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення представника заявника та прокурора, дослідивши матеріали клопотання, встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000201 від 09.09.2024, у якому ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що 06.11.2024 в рамках даного кримінального провадження, проведено санкціонований обшук автомобіля марки УАЗ 31512, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності громадянину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого зазначений автомобіль вилучено.

Відповідно до реєстраційної карти автомобіль марки УАЗ 31512 реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуває у власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2024 року, у справі № 344/20105/24, накладено арешт на автомобіль марки УАЗ 31512, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони на його відчуження, розпорядження та користування, до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Накладаючи арешт на автомобіль марки УАЗ 31512, реєстраційний номер НОМЕР_1 , слідчий суддя виходив з того, що автомобіль марки УАЗ 31512, д.н.з. НОМЕР_1 , може бути використаний, як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Сторона захисту клопотала про скасування арешту майна в частині заборони користування вище вказаним транспортним засобом, покликаючись на ті обставини, що автомобіль є необхідним заявниці для перевезення дітей до школи та батьків у лікарню, потрібен у господарстві для потреб сільського господарства, збору ягід та грибів у лісі, для забезпечення життєдіяльності сім`ї.

Однак слідчий суддя враховує, що арешт майна застосовано саме з метою забезпечення збереження речових доказів, а користування ним може призвести до його пошкодження, приховування, псування.

А відтак, на підставі вищенаведеного, з точки зору пропорційності, правової кваліфікації кримінального правопорушення, зважаючи, що повне, всебічне та ефективне досудове розслідування переважає над правом особи користуватися належним їй майном, слідчий суддя вважає, що на даний час продовжують існувати обґрунтовані підстави для арешту вищевказаного майна.

Відтак, слідчим суддею встановлено, що заявником не було доведено необґрунтованості накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, а також встановлено, що на даний час не відпала потреба у дії такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Зважаючи, що у клопотанні не доведено тих обставин, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а відтак, клопотання про скасування арешту є передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-174, 309, 372КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 10.04.2025 року.