ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/439/25 Справа № 210/7384/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , діючої в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2025 року за клопотанням прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_9 в рамках кримінального провадження №0000088 від 02.10.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 332, ч.2 ст. 369-2 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2025 року задоволено клопотання прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_9 в рамках кримінального провадження №0000088 від 02.10.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 332, ч.2 ст. 369-2 КК України про арешт майна. Накладено арешт на майно (шляхом накладення заборони відчуження, користування та розпорядження майном), виявлене та вилучене в ході проведення обшуку автомобіля PORSCHE PANAMERA, р.н. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000088 від 02.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332, ч.2 ст. 369-2 КК України, а саме автомобіль PORSCHE PANAMERA, р.н. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 на підставі п.1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, а також з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що прокурором доведено необхідність накладення арешту на речі, які були виявлено 15.01.2025 року під час обшуку та вилучено в якості речового доказу, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вилученим майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню та/або скасування арешту на речі, вказані в клопотанні. Зазначено майно зберігає на собі сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, що встановлюється в ході досудового розслідування, що безумовно відповідає критеріям у ст. 98 КПК України, тому являється речовим доказом та мають доказову базу по кримінальному провадженні №0000088 від 02.10.2024 р.

Із вказаним рішенням слідчого судді не погодилась представник власника майна адвокат ОСОБА_6 та подала апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі остання просить оскаржувану ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно скасувати.

На обґрунтування своїх вимог вказує, що автомобіль PORSCHE PANAMERA належить ОСОБА_7 , який вона купила за власні кошти разом із ОСОБА_10 , за кошти, які вони отримують за загибель чоловіка та батька ОСОБА_11 , при цьому з ОСОБА_8 почав з ними проживати набагато пізніше, після загибелі чоловіка. Крім того, зазначений автомобіль ніколи не перебував у користуванні ОСОБА_8 , та вказаний автомобіль не може бути підданий конфіскації.

Заслухавши суддю-доповідача, представника власника майна ОСОБА_6 , яка просила ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити в задоволені клопотання про арешт майна, власника майна ОСОБА_11 , яка просила скасувати арешт на її автомобіль, підозрюваного ОСОБА_8 , який просив задовольнити апеляційну скаргу представника власника майна, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно до змісту статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Перевіряючи рішення слідчого судді та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження, який є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення.

Як встановлено колегією суддів, слідчим відділенням ВП № 2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000088 від 02.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 332, ч.2 ст. 369-2 КК України.

22.01.2025 слідчим СВ повідомлено про підозру гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 332, ч.2 ст. 369-2 КК України.

15.01.2025 на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу проведено обшук в автомобілі, який перебуває у користуванні ОСОБА_8 , а саме PORSCHE PANAMERA, р.н. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , за результатами проведення якого здійснено його вилучення.

Вилучені в ході обшуку речі та документи в розумінні ч.2 ст. 167 КПК України, є тимчасово вилученим майном.

На обґрунтування клопотання прокурор послався на те, що ОСОБА_8 фактично проживає без реєстрації шлюбу з громадянкою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, вилучений автомобіль відповідає критеріям речових доказів, а захід забезпечення у вигляді арешту тимчасово вилученого майна наддасть змогу детально дослідити їх на предмет наявності інформації, що становить інтерес для досудового розслідування, в тому числі шляхом призначення та проведення відповідних експертиз, оглядів, встановити чи мають вони значення речових доказів у інших кримінальних провадженнях, уникнути їх знищення та псування у випадку повернення даного майна, особі у якої воно було вилучено.

Постановою прокурора від 16.01.2025 вищевказаний автомобіль визнаний речовим доказом на підставі ст. 98 КПК України.

Як встановлено колегією суддів, власником автомобіля PORSCHE PANAMERA, р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_7 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 дата становлення права власності є 04.01.2024 року.

Відповідно до свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 , між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 шлюб укладено 13.04.2022 року. Прізвище після укладання шлюбу ОСОБА_14 .

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_5 , ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько ОСОБА_11 , мати ОСОБА_15 .

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_6 ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно із витягом з наказу командиру ВЧ НОМЕР_7 від18.11.2022 року №144, смерть ОСОБА_11 пов`язана із захистом Батьківщини.

Також колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 отримала одноразову грошову допомогу та отримує щомісячну грошову допомогу, у зв`язку із загибеллю чоловіка на себе та на ОСОБА_10 .

З матеріалів провадження слідує, що у кримінальному провадженні №0000088 від 02.10.2024 року, в якому ініційовано клопотання про арешт майна, ОСОБА_7 не повідомлялось про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Разом з цим, проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 оформила право власності на автомобіль о 2024 році, тобто в період спільного проживання із підозрюваним ОСОБА_8 .

Крім того, є підстави вважати, що інший автомобіль, який належить ОСОБА_7 придбаний для неї підозрюваним ОСОБА_8 . Так, власному мобільному телефоні підозрюваного у даному кримінальному провадженні, встановлено наявність текстового запису, так званого щоденника ОСОБА_8 , в якому останній зазначає, що подарував автомобіль марки BMW ОСОБА_7 , а саме «8- подарок BMW лучку на ричке и мой страх» (фото № 229 протоколу огляду мобільного телефону).

Відповідно до рапорту оперуповноваженого міжрайонного відділу УСР в Дніпропетровській області ДСР НП України капітана поліції ОСОБА_16 , встановлено інформацію, що ОСОБА_8 спільно проживає з ОСОБА_7 та в переписці звертається до неї під псевдонімом « ОСОБА_17 », « ОСОБА_18 », « ОСОБА_17 ».

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а метою, крім іншого, спеціальної конфіскації та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.1-2 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст.170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Перевіряючи рішення слідчого судді та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження, який є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що автомобіль марки PORSCHE PANAMERA, р.н. НОМЕР_1 може містити будь-які відомості, які є важливими для кримінального провадження №0000088 від 02.10.2024 року та можуть бути використані як доказ факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, що є підставою для накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, а також з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, відчуження. З цих підстав доводи представника власника майна, що ОСОБА_7 не має відношення до даного кримінального провадження, не заслуговують на увагу, оскільки вилучений автомобіль, може містити інформацію, яка стосуються даного кримінального провадження та вплинути на подальше досудове розслідування, а тому вилучені речі, потребують дослідження та неможливості їх пошкодження, псування або відчуження.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що володіння майном повинно бути законним. Зокрема, у рішенні «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року ЄСПЛ зазначив, що ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить три окремі норми: 1) проголошує принцип мирного володіння майном; 2) стосується випадків позбавлення майна і підпорядковує його певним умовам; 3) визнає, що держави мають право, зокрема, контролювати використання майна відповідно до загальних інтересів шляхом запровадження законів, які вони вважають необхідними для забезпечення такої мети.

Для з`ясування наявності порушення вказаної норми щодо позбавлення майна необхідно встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом всієї Конвенції. Таке втручання повинно бути законним і не свавільним (рішення у справах «Фрізен проти Російської Федерації» від 24 березня 2005 року, «Бакланов проти Російської Федерації» від 09 червня 2005 року, «Коновалов проти Російської Федерації» від 24 травня 2007 року).

Так, з врахуванням доданих до клопотання доказів, слідчий суддя дійшов вірного висновку про те, що потреби досудового розслідування виправдовують втручання у право власності. Не застосування цих заходів забезпечення кримінального провадження не дають змоги досягти дієвості цього кримінального провадження, з метою забезпечення збереження майна на якому можуть містись відомості, що безпосередньо пов`язані з даним кримінальним провадженням.

Разом з цим, під час подальшого проведення досудового розслідування, власник майна не позбавлений можливості, відповідно до вимог ч.2 ст.174 КПК України, звернутись із клопотанням про скасування арешту на майно, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

З врахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування не встановлено, у зв`язку з чим ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власників майна - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.404,405,407,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , діючої в інтересах власника майна ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2025 року за клопотанням прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_9 в рамках кримінального провадження №0000088 від 02.10.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 332, ч.2 ст. 369-2 КК України про арешт майна, а саме автомобіль PORSCHE PANAMERA, р.н. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, остаточною, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді