УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року

м. Київ

справа № 752/36/25

провадження № 51-1143 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 березня 2025 року,

встановив:

Із матеріалів провадження за скаргою вбачається, що ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04 березня 2025 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до 02 травня 2025 року.

Київський апеляційний суд ухвалою від 18 березня 2025 року зазначене рішення місцевого суду залишив без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 - без задоволення.

Не погодившись з рішеннями суду апеляційної інстанцій, захисник ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та призначити новий розгляд у цьому суді.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 422-1 КПК ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Як убачається з матеріалів за скаргою та з ухвали місцевого суду, яка опублікована в Єдиному державному реєстрі судових рішень, кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 знаходиться на розгляді Голосіївського районного суду м. Києва, який ухвалою від 04 березня 2025 року продовжив йому дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 02 травня 2025 року. Київський апеляційний суд, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , ухвалою від 18 березня 2025 року рішення місцевого суду залишив без змін.

З урахуванням вимог ч. 5 ст. 422-1 КПК оскаржувана ухвала Київського апеляційного суду від 18 березня 2025 року не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

З огляду на викладене, беручи до уваги те, що касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, Суд вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 березня 2025 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3