справа №176/438/25
провадження №1-в/176/17/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду подання Центрального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областяхпро звільнення від покарання, призначеного вироком суду, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

До Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшло подання Центрального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областяхпро звільнення від покарання, призначеного вироком суду, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого ОСОБА_3 .

Подання мотивоване тим, що ОСОБА_3 засуджено вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 02.04.2021 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн., вирок набрав законної сили 06.05.2021 року.

17.05.2021 року на виконання до Центрального районного відділу надійшов вирок стосовно ОСОБА_3 і того ж дня засудженому направлено повідомлення про необхідність сплати штрафу. У зв`язку із несплатою ОСОБА_3 штрафу в місячний термін після набрання вироком законної сили, 07.06.2021 року до Великоновосілківського районного суду Донецької області було направлено подання для вирішення питання в порядку ч.3 ст. 26 КВК України про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покарання у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі. 21.10.2021 р. ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області у задоволенні подання органу пробації було відмовлено. У зв`язку із неявкою ОСОБА_3 за викликами була здійснена перевірка останнього за вказаним у вироці місцем проживання. Під час перевірки 20.04.2023 року було встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 мешкає батько засудженого, зі слів якого стало відомо, що відносин з сином він не підтримує, місце його перебування чи контакти йому невідомі. Категорично відмовився від письмових пояснень та отримання виклику до органу пробації для передачі його сину ОСОБА_3 .

Після повторних направлень подань на підставі ч.3 ст. 26 КВК України, 09.11.2021 р., 21.04.2023 р. у задоволенні подань Великоновосілківським районним судом Донецької області було відмовлено.

Станом на 24.01.2025 року ОСОБА_3 не надав до Центрального районного відділу ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях документу про сплату штрафу. За викликами до органу пробації не з`являвся. Згідно даних ДПС у 4 кварталі 2024 року джерела доходу у засудженого відсутні.

28.08.2023 року на адресу ВП № 1 МРУП ГУНП в Миколаївській області направлено подання про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді штрафу. 01.09.2023 року до ЄРДР внесено кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України. За результатами розгляду подання, кримінальне провадження від 01.09.2023 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального проступку згідно п. 2 ст. 284 КПК України закрито.

21.11.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено інформацію про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та 22.12.2022 року до Центрального районного суду м. Миколаєва направлено обвинувальний акт. Станом на 24.01.2025 року рішення по справі не прийнято.

Так, строк давності виконання обвинувального вироку стосовно ОСОБА_3 закінчився 06.05.2023 року. Але до закінчення строку давності виконання вироку відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2022 ОСОБА_3 вчинив нове кримінальне правопорушення. Відповідно до ч. 4 ст. 80 перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та 3 ст. 80 КК України, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності у цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину, у даному випадку з 20.11.2022 року.

Факт ухилення від відбування покарання ОСОБА_3 не встановлено, адже ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованого законодавством процедурою, та вирішується виключно судом, оскільки ухилення від відбування покарання у виді штрафу, відповідно до ч. 1 ст. 389 КК України, є кримінальним проступком. Отже, особа, визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку. Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особою такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання. Наявність лише факту невиконання несплати засудженим призначеної суми штрафу сам по собі не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Учасники судового розгляду, належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили.

Дослідивши матеріали подання та матеріали кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню за таких підстав.

Так, вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 02.04.2021 року ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу в сумі 850 грн., вирок набрав законної сили 06.05.2021 року. /а.с.4-5/

Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

21.11.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено інформацію про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та 22.12.2022 року до Центрального районного суду м. Миколаєва направлено обвинувальний акт. Згідно інформації УІАП ГУНП в Миколаївській області рішення по справі не прийнято. /а.с.13, 16-18/

Так, строк давності виконання обвинувального вироку стосовно ОСОБА_3 закінчився 06.05.2023 року. Але до закінчення строку давності виконання вироку відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2022 ОСОБА_3 вчинив нове кримінальне правопорушення. Обчислення давності у цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину, у даному випадку з 20.11.2022 року.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Великоновосілківського районного суду Донецької області від 02.04.2021 року, факт ухилення засудженим від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі п. 1 ч.1 ст. 80 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що подання Центрального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областяхпро звільнення від покарання, призначеного вироком суду, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого ОСОБА_3 , підлягає задоволенню.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 152 КВК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Подання Центрального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областяхпро звільнення від покарання, призначеного вироком суду, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого ОСОБА_3 - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 02.04.2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у виді штрафу в сумі 850 грн., у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя