ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 626/119/25 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/787/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 436-2, ч. 2 ст.345 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова матеріали за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 16 січня 2025 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000209 від 07.03.2023 за частиною 1 статті 436-2, частиною 2 статті 345 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 16 січня 2025 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 14.03.2025, без визначення застави.

Не погодившись з вказаною ухвалою, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу суду від 15.01.2025, змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із покладенням процесуальних обов`язків, ОСОБА_6 звільнити з-під варти негайно. Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції захисник мотивує тим, що 16.01.2025 обвинувачений відмовився від послуг захисника ОСОБА_8 , а захисника ОСОБА_7 21.01.2025 на підставі ухвали суду залучено до справи. Апеляційні вимоги захисник обґрунтовує тим, що прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України. Судом першої інстанції при ухваленні рішення не враховані міжнародно-правові акти. Зазначає, що обвинувачений має постійне місце проживання, доглядає за батьком, який за станом здоров`я не може ходити та потребує відвідування лікарів та допомоги членів сім`ї. Крім того, у обвинуваченого є малолітній син, який потребує фінансової та моральної підтримки батька. Захисник вважає, що в даному випадку можливо застосувати більш м`який запобіжний захід. Крім того, захисник вказує, що слідчим суддею 25.11.2024 було вирішено питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21.01.2025 з визначенням розміру застави. При цьому, вже 16.01.2025, до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді, судом вирішено питання про продовження тримання під вартою вже без визначення застави.

Від захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 надійшло клопотання, в якому захисник просить проводити розгляд її апеляційної скарги без її участі та без участі обвинуваченого. Від прокурора у кримінальному провадженні також надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі, у зв`язку із зайнятістю в інших судових засіданнях.

Відповідно до частини 4 статті 422-1 КПК України, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін. З урахуванням положень частини 4 статті 422-1 КПК України, розгляд апеляційної скарги захисника здійснюється без участі сторін.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції та апеляційної скарги, колегія суддів встановила підстави для задоволення поданого клопотання, поновлення процесуального строку на подачу апеляційної скарги, та часткового задоволення апеляційних вимог захисника, з огляду на наступне.

Наведені захисником обставини, які перешкодили вчасно звернутися із апеляційною скаргою є обгрунтованими та такими, що свідчать про поважність причин звернення із апеляційною скаргою поза межами процесуального строку, а тому клопотання захисника підлягає задоволенню, а строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції поновленню. Перевіряючи обгрунтованість ухвали суду про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який, будучи підозрюваним у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 436-2 КК України, був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України, стадію судового провадження, та дійшов обгрунтованого висновку, що ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України не зменшилися, у зв`язку із чим застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнє для запобігання вказаним ризикам, з чим погоджується апеляційний суд.

Колегія суддів вважає оскаржуване судове рішення про необхідність продовження строку тримання під вартою обґрунтованим та вмотивованим, мотиви прийнятого рішення є такими, що відповідають вимогам статей 193-194, 196, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Вирішуючи питання щодо наявних ризиків, суд апеляційної інстанції враховує, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_6 18.10.2024 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 436-2 КК України. В подальшому, як вбачається з матеріалів провадження, 23.11.2024 ОСОБА_6 був затриманий за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України. Ухвалою слідчого судді від 25.11.2024 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001103 від 23.11.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України, застосовано ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" строком на 60 (шістдесят) днів, до 21 січня 2025 року та визначено розмір застави, що складає 10 розмірів прожиткового мінімуму, що становить 30280 грн., після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з-під варти. Суд першої інстанції, 16.01.2025 вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, не встановив підстав для визначення ОСОБА_6 застави, з посиланням на положення пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України. Разом з тим, суд апеляційної інстанції, враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні двох нетяжких кримінальних правопорушень з таким висновком суду першої інстанції не погоджується та вважає, що в даному провадженні можливо обвинуваченому визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 30280 гривень з покладенням на останнього процесуальних обов`язків. На переконання колегії суддів саме такий розмір застави буде гарантувати дотримання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків та не є непомірним. Суд апеляційної інстанції вважає, що одночасно покладення на обвинуваченого, у випадку внесення застави, додаткових обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, унеможливить вжиття обвинуваченим будь-яких заходів з метою переховування від суду чи здійснення впливу на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки у випадку порушення встановлених обов`язків, застава звертається в дохід держави, та суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Щодо застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, про що просить захисник в апеляційній скарзі, то на даний час судом апеляційної інстанції не встановлено достатніх підстав для цього, оскільки застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави буде більш дієвим запобіжним заходом, який зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України. У зв`язку із наведеним, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду зміні в частині невизначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Керуючись статтями 177, 178, 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 16 січня 2025 року задовольнити, а вказаний строк поновити. Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 16 січня 2025 року змінити в частині невизначення застави як альтернативного запобіжного заходу.

Визначити суму застави у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 30280 гривень, яка може бути внесена на депозитний рахунок: Харківського апеляційного суду: р/р UA0085314, МФО 820172 в ДКС України, , призначення платежу застава. У разі внесення застави, обвинувачений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з-під варти. При внесенні визначеної суми застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із потерпілим, свідками з приводу обставин кримінального правопорушення.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Відповідно до вимог статті 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави.

В решті ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 16 січня 2025 року залишити без змін.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника у кримінальному проваджені.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до статті 424 КПК України.

Головуючий:

Судді: