Провадження № 1-кс/752/9410/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві, клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_6 , погоджене погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_7 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0003029 від 07.10.2024, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, неодруженого, не працюючого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей (зі слів), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання cлідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0003029 від 07.10.2024. Клопотання погодив прокурор Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0003029 від 07.10.2024.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.10.2024 приблизно о 12:30 год., ОСОБА_5 перебував за адресою: м. Київ, просп. Голосіївський, 59-Б, біля зупинки громадського транспорту «Деміївський провулок», разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Під час спілкування з ОСОБА_9 , у ОСОБА_5 виник словесний конфлікт на фоні раптово виниклих неприязних відносин. З метою завершення конфлікту ОСОБА_9 розвернувся лівим боком до ОСОБА_5 та почав рух. В цей момент, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання шкоди здоров`ю потерпілому, дістав з внутрішнього карману куртки, в яку був одягнений, предмет ззовні схожий на кухонний ніж типу моноблок, який має колючо-ріжучі властивості. В подальшому ОСОБА_5 , тримаючи зазначений вище ніж в правій руці, скоротив дистанцію з ОСОБА_9 та діючи умисно, протиправно, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень останньому, наніс вказаним ножем один удар механізмом ззаду в перед по горизонтальній лінії в область спини останнього.

Відчувши нанесений ОСОБА_5 удар, ОСОБА_9 відбіг від нього на декілька метрів на зупинився.

В свою чергу, ОСОБА_5 , розуміючи протиправність своїх дій, покинув місце вчинення злочину.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітки зліва та поранення лівої легені.

07.10.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

08.10.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

09.10.2024 ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 58 днів, тобто до 05.12.2024 включно.

03.12.2024 виконувачем обов`язків керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців.

Слідчий зазначає, що закінчити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою неможливо в зв`язку із необхідністю проведення та/або завершення у кримінальному провадженні ряду слідчих (розшукових), процесуальних дій, зокрема необхідно: отримати висновок судово-медичної експертизи щодо тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_9 , призначеної по медичним документам; отримати висновок судово-медичної експертизи по змивах з рук та зрізів нігтів підозрюваного ОСОБА_5 ; отримати висновок судово медико-криміналістичної експертизи щодо вилученого одягу потерпілого; отримати висновок судово-медичної експертизи по вилучених трьох ножах за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 ; виконати ряд інших слідчих дій по кримінальному провадженню в яких виникне необхідність; виконати вимоги, передбачені ст. 290 КПК України.

Вказані слідчі та процесуальні дії є необхідними для повного всебічного та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження. За результатами їх проведення будуть отримані відомості, які можуть бути використані в суді як доказ.

Провести вказані слідчі (розшукові) дії у вказаний строк неможливо через кількість та складність вказаних слідчих (розшукових) дій.

Також слідчий зазначає, що на даний час ризики передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, що були підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, залишились та не зменшились, у зв`язку з чим забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків є неможливим без продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, на переконання слідчого, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування; виключно застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Посилаючись на наведені вище обставини, а також на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, слідчий просить продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 07.01.2025.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечила проти клопотання пославшись на те, що стороною обвинувачення не доведено актуальність ризиків про існування яких стверджує слідчий у клопотанні. Просила застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, підтверджено, що слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0003029 від 07.10.2024.

08.10.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

09.10.2024 ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 58 днів, до 05.12.2024 включно.

У частині 1 статті 197 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Відповідно до частини 3 цієї статті, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом, в цьому випадку сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Отже, при вирішенні питання про доцільність продовження дії запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_5 , слідчий суддя має врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо обґрунтованості підозри.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Вирішуючи питання обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчий суддя дослідив такі докази в копіях, а саме: протоколи оглядів; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколи слідчого експерименту; протоколи допиту свідків; інших матеріалів, долучених до клопотання.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього документи кримінального провадження, разом із поясненнями прокурора у судовому засіданні, у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити зазначене вище кримінальне правопорушення, і на їх основі можна дійти висновку, що на цьому етапі кримінального провадження є виправданим подальше розслідування.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Щодо продовження запобіжного заходу та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що продовжують існувати ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

Прокурором обґрунтовано, що ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду не зменшився та продовжує бути актуальним, виходячи з таких підстав.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке у відповідності до положень ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Зазначене узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий суддя, враховуючи тяжкість та характер злочину у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 , обставини вчинення інкримінованого йому злочину, особу підозрюваного, не виключає, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе здійснити дії з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик незаконного впливу на свідків, потерпілого у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_5 про осіб, які давали показання у кримінальному провадженні, він може здійснити спроби впливу на них з метою зміни наданих показань, що в подальшому виключить надання ними правдивих і повних показань під час досудового розслідування і судового розгляду.

При оцінці вказаного ризику слідчий суддя враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права обвинуваченого на перехресний допит. Суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто, ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Отже, на даний час продовжує існувати загроза того, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні з метою ненадання ними органу досудового розслідування достовірних показань щодо участі та ролі ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення для уникнення останнім кримінальної відповідальності.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Оцінюючи актуальність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує спосіб та обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину, який має насильницький характер, а також характеристику підозрюваного, зокрема відомості про те, що підозрюваний раніше судимий, а саме: 1) 16.07.2010 вироком Солом`янського районного суду м. Києві засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 16.08.2013 з Сумської справної колонії № 116 по відбуттю строку покарання; 2) 17.12.2014 вироком Вишгородського районного суду Київської області засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 26.08.2016 з Білоцерківської виправної колонії Київської області № 35 по відбуттю строку покарання; 3) 29.01.2018 вироком Голосіївського районного суду м. Києва засуджений за ч.4 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, ст.ст. 75, 76 КК України - 3 роки іспитовий строк; 4) 22.05.2018 вироком Голосіївського районного суду м. Києва засуджений за ч.2 ст.190, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, ст.ст. 75, 76 КК України - 3 роки іспитовий строк; ухвалою Голосіївського районного суду м. Києві від 12.08.2021 звільнений від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку та 17.01.2022 знятий з обліку органом пробації.

З огляду на зазначене, на переконання слідчого судді, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення продовжує бути актуальним.

Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Встановлено, що 03.12.2024 виконувачем обов`язки керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців.

Згідно змісту клопотання, закінчити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою неможливо в зв`язку із необхідністю проведення та/або завершення у кримінальному провадженні ряду слідчих (розшукових), процесуальних дій, зокрема необхідно: отримати висновок судово-медичної експертизи щодо тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_9 , призначеної по медичним документам; отримати висновок судово-медичної експертизи по змивах з рук та зрізів нігтів підозрюваного ОСОБА_5 ; отримати висновок судово медико-криміналістичної експертизи щодо вилученого одягу потерпілого; отримати висновок судово-медичної експертизи по вилучених трьох ножах за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 ; виконати ряд інших слідчих дій по кримінальному провадженню в яких виникне необхідність; виконати вимоги, передбачені ст. 290 КПК України.

Виходячи з того, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003029 продовжено до трьох місяців, є підстави для вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу, застосованого відносно підозрюваного.

Отже, на даному етапі кримінального провадження, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого підозрюваному злочину та продовження існування доведених ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, продовження застосування запобіжного заходу є необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваногоОСОБА_5 , прокурор довів наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання доведеним ризикам, зазначеним у клопотанні, буде недостатнім.

Враховуючи те, що прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194, ч. 3 ст. 199 КПК України, беручи до уваги наведені вище характеристики кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюєтьсяОСОБА_5 та вагомість встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання слідчого щодо наявності підстав, що виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, що зможе запобігти зазначеним вище ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Визначаючи строк на який необхідно продовжити тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців; строк дії ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч. 1 ст. 197 КПК України). Таким чином, строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 підлягає продовженню в межах строку досудового розслідування, на 35 днів, тобто по 07.01.2025 включно.

Керуючись статтями 115, 132, 176, 177, 178, 183, 193-197, 199, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 35 днів, в межах строку досудового розслідування, а саме по 07.01.2025 року, включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Голосіївської окружної прокуратури м.Києва .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1