СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/581/25
ун. № 759/1553/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадження №0000257 від 17.01.2025 року, за підозрою, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м. Києва 20.01.2025 року звернувся слідчий СВ Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, лейтенант поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадження №0000257 від 17.01.2025 року, за підозрою, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що слідчим відділом Святошинського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000257 від 17.01.2025 року, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 4 ст. 185 КК України.

24.02.2022 згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан, який у подальшому продовжено. Зокрема відповідно до Указу № 4024-ІХ "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (Указ затверджено Законом № 3564-ІХ від 06.02.2024) строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05:30 10.11.2024 строком на 90 діб, тобто до 08 лютого 2025 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не маючи офіційного місця роботи та інших джерел доходів, перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, будучи раніше засудженим за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, на шлях виправлення не став та маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, перебуваючи на території Святошинського району м. Києва, вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин:

Так, 16.01.2025, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Київ, пр.-т. Берестейський, 75/2, помітив припаркований автомобіль марки «Ford Transit», р.н. НОМЕР_1 , в ході чого у нього виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, яке належить потерпілому.

З цією метою ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, користуючись тим, що його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, підійшов до автомобіля марки «Ford Transit», р.н. НОМЕР_1 .

Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, через передні водійські дверцята, які на той момент були не зачинені, проник до салону вищевказаного автомобіля, звідки таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung A505 Galaxy A50», синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , вартістю 7915 грн. 83 коп., куртку зеленого кольору марки «Norfin Element», вартістю 3500 грн. та грошові кошти у розмірі 8140 грн., а всього майна на загальну суму 19 555 грн. 83 коп., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення пішов, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Кіровакан Республіки Вірменія, вірменин, громадянин України, не одружений, офіційно не працевлаштований, із вищою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 23.08.2007 Енергодарським міським судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений 28.07.2014 по відбуттю строку покарання; 18.07.2019 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 1700 гривень; 04.03.2021 Солом?янським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з встановленням іспитового строку 2 роки; 21.07.2022 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 25.08.2022 Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви; протоколом допиту потерпілого; протоколом допиту свідка; протоколом огляду місця події, в ході чого у ОСОБА_4 було вилучено речовий доказ.

Повідомлена ОСОБА_4 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, п. 32, Series A, N 182).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України сторона обвинувачення вважає, що на сьогоднішній день наявні ризики, передбачені у п. п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме про те, що підозрюваний ОСОБА_4 у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може вчинити спроби: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідка; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обґрунтовано вважати про наявність вказаних ризиків дають наступні обставини: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, і за яке, згідно санкції, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Тобто тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, у разі доведення його вини, вже обґрунтовує ризик того, що з метою уникнення покарання він може вчинити спробу переховування.

ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, востаннє 25.08.2022 Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, що свідчить про те, що останній для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став та продовжує вчиняти кримінальні правопорушення.

ОСОБА_4 офіційно не працює та не має інших джерел заробітку що і змушує його вчиняти крадіжки, що може призвести до подальшого вчинення кримінальних правопорушень.

ОСОБА_4 неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, тобто не має міцних соціальних зав`язків які б стримували її від переховування від органів досудового розслідування та суду.

На сьогоднішній день відсутні будь-які медичні застереження щодо унеможливлення перебування підозрюваної в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не може бути застосовано до підозрюваного у зв`язку з тим, що останній не працює та вчинив тяжкий злочин, у зв`язку з чим, такий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вказане клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення заявленого клопотання, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані з клопотанням матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 176 КПК України визначені види запобіжних заходів.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, які враховуються при обрані запобіжного заходу.

В розумінні ст. 177 КПК України, «обґрунтована підозра» включає в себе наявність процесуального документу - повідомлення про підозру та наявність достатніх доказів для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру підлягає обов`язковому здійсненню, зокрема, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Практикою ЄСПЛ в рішеннях «Фокс, Кембел і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України» напрацьовані стандарти розуміння поняття «обґрунтована підозра», що передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що певна особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи у вчиненні злочину чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраною у кримінальному провадженні сукупністю доказів, а саме: протоколом прийняття заяви; протоколом допиту потерпілого; протоколом допиту свідка; протоколом огляду місця події, в ході чого у ОСОБА_4 було вилучено речовий доказ, іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності та дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, санкція за який передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі, наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний з високим рівнем можливості може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: існує ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_4 дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення покарання, враховуючи відсутність сім`ї та міцних соціальних зв`язків.

Вбачається наявність ризику вчинення підозрюваним ОСОБА_4 дій, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки такі наразі є відомими а також може вплинути на своїх працівників, які можуть бути свідками у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни їх показів чи приховання документів, необхідних для органу досудового слідства.

Існує ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_4 дій, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

У зв`язку з цим слідчий суддя вважає за необхідне обрати міру запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваним.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини висновки про ступінь ризиків та неможливості їм запобігання більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки під час попередніх розслідувань (способу життя, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Слідчий суддя вважає, що до підозрюваного в даному випадку не підлягають застосуванню запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання та домашнього арешту у зв`язку з тим, що вони не будуть дієвими і не зможуть перешкодити настанню вищевказаних ризиків.

Не можливе застосування до підозрюваного і запобіжного заходу вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

Вказані обставини та наведені прокурором докази вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, а тому вказане клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Також, суд, керуючись правилами ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення підозрюваному розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, застава, передбачена в статті 5 § 3 Європейської Конвенції, призначена забезпечити лише належну процесуальну поведінку особи, а не відшкодування збитку. Таким чином, сума застави повинна визначатися даними про особу, щодо якої обирається застава, її особистістю, добробутом, тобто, тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання ухилитися від органів досудового розслідування та суду чи виконання процесуальних рішень.

Таким чином, дотримуючись вимог міжнародного та національного законодавства, враховуючи тяжкість та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , з урахуванням майнового стану підозрюваного, слідчий суддя вважає, що застава в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 193-197 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадження №0000257 від 17.01.2025 року, за підозрою, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20.03.2025 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м. Києва, після внесення якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч.4 ст. 202 КПК України.

У разі звільнення з-під варти, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, у відповідності до ст. 182 КПК України:

- з`являтися на виклик до органу дізнання, досудового слідства, прокурора або суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

- не відлучатися із населеного пункту, за місцем фактичного проживання без дозволу слідчого або органу, у провадженні якого знаходиться кримінальна справа;

- здати на зберігання закордонний паспорт, який надає можливість підозрюваному виїзду за кордон України,

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді діє до 20.03.2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає направленню до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1