Провадження № 1-в/686/963/24
УХВАЛА

16 грудня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому, дистанційному судовому засіданні в режимі відео конференції, подання начальника ДУ «Райківецька виправна колонія (№ 78)» про приведення вироку до вимог законодавства та звільнення від покарання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.аріуполь Запорізької області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, неодруженого, із середньо-спеціальною освітою, до арешту не працював, раніше судимого:

1) 14.11.1986 Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ст. 81 ч.2, 17,82ч.2, 42 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

2) 25.06.1990 Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ст. ст. 196-1ч.1, 222 ч.3, 42 КК України до 2 років виправних робіт з відрахуванням 20% заробітку в дохід держави.

3) 30.08.1994 Куйбишевським районним судом Запорізької області за ст. 229-6 4.2 КК України до 1 року позбавлення волі. Звільнений 05.07.1995 по відбуттю строку покарання.

4) 08.01.1996 Куйбишевським районним судом Запорізької області за ст. 140 4.2 КК України до 1 року позбавлення волі. Звільнений 21.09.1996 по відбуттю строку покарання.

5) 28.02.1997 Куйбишевським районним судом Запорізької області за ст. 215-3 4.2 КК України до 5 місяців позбавлення волі. Звільнений 28.03.1997 по відбуттю строку покарання.

6) 22.10.1997 Куйбишевським районним судом Запорізької області за ст. 229-6 4.2 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 09.09.1998 по ст. З Закону України «Про амністію».

7) 03.05.2001 Куйбишевським районним судом Запорізької області за ст.206 ч. 1 КК України до 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. Штраф 140 грн.

8) 25.07.2003 Куйбишевським районним судом Запорізької області за ст. 309 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.

9) 30.05.2007 Куйбишевським районним судом Запорізької області за ст. ст. 185 ч.3, 69, 309 ч.1, 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 01.10.2008 по відбуттю строку покарання.

10) 24.02.2010 Куйбишевським районним судом Запорізької області за ст. 187 ч.3 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

11) 27.09.2017 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ст. 263 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання та невідбутої частини покарання за вироком від 24.02.2010 остаточно призначити покарання у виді 3 роки 1 місяць позбавлення волі,-

встановив:

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшло подання ДУ «Райківецька виправна колонія (№ 78)» про застосування до ОСОБА_4 Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX(далі - Закон № 3886-IX), а фактично про звільнення його на підставі ч. 2 ст. 74 КК України від призначеного судом покарання, посилаючись на те, що засуджений за діяння, караність яких вказаним законом усунена та приведення вироку до вимог законодавства.

Заслухавши учасників, які не заперечували проти задоволення подання, дослідивши матеріали справи суд вважає, що воно підлягає задоволенню.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

За змістом ч. 1ст. 5 КК Українизакон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX(далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпуктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України № 1801-VIII на 2017 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 1684 грн.

Таким чином відповідно достатті 51 КУпАП (в редакції закону станом на 9.08.2024), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто - 1684 грн.

З викладеного вбачається, що втратила чинність норма закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, а саме розмір крадіжки 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Таким чином, внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_4 майна становить 630 грн, тобто, ця сума є меншою за розмір, з якого настає кримінальна відповідальність, а саме 1684 грн., то суд вважає, що, з огляду на передбачений ст.58 Конституції України і ст.5 КК України принцип зворотної дії закону в часі та відповідно до ч.2 ст. 74 КК України, засудженого ОСОБА_4 слід звільнитивід призначеногосудом покарання за вироком суду в частині засудження за ч.3 ст.185 КК України.

В той же час, ОСОБА_4 слід вважати таким, що засуджена вироком Бердянським міськрайонним судом Запорізької області від 03.11.2017 року, за ч. 2 ст. 187 КК України без застосування ч.1 ст. 70 КК України, до покарання у виді 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.5, 74 КК України, ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання подання ДУ «Райківецька виправна колонія (№ 78)» про приведення вироку до вимог законодавства та звільнення від покарання засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.

ОСОБА_4 , звільнити від призначеного покарання згідно вироку року за ч.3 ст.185 КК України - на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_4 , такого, що засуджений вироком Бердянським міськрайонним судом Запорізької від 03.11.2017 року, за ч. 2 ст. 187 КК України без застосування ч.1 ст. 70 КК України, до покарання у виді 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: