Справа № 386/1725/24
Провадження № 1-кс/386/278/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

20 грудня 2024 року смт. Голованівськ

Слідчий суддя

Голованівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Голованівського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000527 від 18.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Клопотання надійшло до суду поштою 20.12.2024 року о 13 год. 23 хв.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах.

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні №000527 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, яке спрямоване до суду поштою.

В обґрунтування внесеного клопотання слідчий вказав, що 18.12.2024 о 07.35 год. на ділянці автодороги "Благовіщенське-Миколаїв" між населеними пунктами с. Одая та с. Олександрівка, Голованівського р-ну, Кіровоградської області, на 25 км., відбулась дорожньо-транспортна пригода вході якої перекинувся автомобіль «ВАЗ 2103», номер кузову НОМЕР_1 , державний номер « НОМЕР_2 », 1976 року випуску, синього кольору, під керуванням ОСОБА_4 , в наслідок чого пасажирка вказаного автомобіля ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому ребра.

В ході проведення першочергових слідчих (розшукових) дій 18.12.2024 слідчим було прийнято рішення провести огляд місця події на ділянці автодороги «Благовіщенське-Миколаїв» між населеними пунктами с. Одая та с. Олександрівка, Голованівського р-ну, Кіровоградської області на 25 км. де в період часу з 09 год. 40 хв. год. по 11 год. 50 хв. було виявлено та вилучено автомобіль ВАЗ 2103, номер кузову НОМЕР_1 , державний номер « НОМЕР_2 », 1976 року випуску, синього кольору, який згідно технічного паспорта автомобіля належить ОСОБА_6 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який зберіг на собі сліди вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Вищевказаний автомобіль, постановою слідчого від 18.12.2024, визнаний речовим доказом в кримінальному провадженні, оскільки існують підстави вважати, що він зберіг на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, а також містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, наявні законні підстави для прийняття рішення про необхідність накладення арешту на вказане в клопотанні майно, з метою збереження його, як речового доказу, оскільки незастосування арешту на майно може призвести до його приховування, зникнення, втрати, відчуження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Крім того майно може мати сліди злочину, які можуть бути використані як докази під час проведення досудового розслідування, а також для проведення необхідних криміналістичних експертиз.

Просив накласти арешт на об`єкт, а саме: автомобіль ВАЗ 2103, номер кузову НОМЕР_1 , державний номер « НОМЕР_2 », 1976 року випуску, синього кольору, який згідно технічного паспорта автомобіля належить ОСОБА_6 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною розпорядження та користування вказаним майном, з метою позбавлення можливості його приховування, зникнення, втрати та відчуження вказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, подали через канцелярію суду письмові заяви про розгляд клопотання без їх участі, просили клопотання задовольнити.

Вивчивши внесене клопотання, ознайомившись з письмовими заявами учасників кримінального процесу, та дослідивши додані до клопотання документи 29 аркушах, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно із п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасово вилученим майном є фактично позбавлення підозрюваного можливості, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно до п.п. 3,4 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч.ч 1,2 ст.170 КПК України арешт майна є тимчасово позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливість відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим кодексом порядку. Відповідно до вимог цього кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як зазначено в клопотанні, арешт на майно необхідно накласти оскільки на автомобілях збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення до прийняття рішення по кримінальному провадженню, з метою проведення судових експертиз та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вирішуючи клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

Матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Арешт зазначеного майна є розумним та співмірним із завданням кримінального провадження і вищенаведені конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає над приватними інтересами особи, яка є власником зазначеного майна.

За даних обставин слідчий суддя вважає, що є обгрунтована необхідність у накладенні арешту на майно, яке було тимчасово вилучено при проведені огляду місця дорожньо-транспортної пригоди проведеного 18.12.2024 року у період з 09 години 40 хвилин до 11 годин 50 хвилин на 25 км. ділянки автодороги «Благовіщенське-Миколаїв» між населеними пунктами с. Одая та с. Олександрівка, Голованівського р-ну, Кіровоградської області було виявлено та вилучено автомобіль ВАЗ 2103, номер кузову НОМЕР_1 , державний номер « НОМЕР_2 », 1976 року випуску, темно синього кольору, який згідно технічного паспорта автомобіля НОМЕР_3 , належить ОСОБА_6 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який зберіг на собі сліди вчинення вказаного кримінального правопорушення до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню, з метою проведення необхідних криміналістичних експертиз та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 170-173,309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000527 від 18.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - задовольнити повністю.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно проведеного в ході огляду місця події (дорожньо-транспортної пригоди) 18.12.2024 року у період з 09 години 40 хвилин до 11 годин 50 хвилин на 25 км. ділянки автодороги «Благовіщенське-Миколаїв» між населеними пунктами с. Одая та с. Олександрівка, Голованівського р-ну, Кіровоградської області, а саме: автомобіль ВАЗ 2103,1976 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , державний номер « НОМЕР_2 », 1976 року випуску, темно синього кольору, який згідно технічного паспорта автомобіля НОМЕР_3 , належить ОСОБА_6 , та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-кому права на його користування та розпорядження, до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.

Ухвала діє до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала слідчого судді згідно з п. 9 ч. 1 ст.309 КПК України, може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи, обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1