Справа № 717/1530/24
Н/п 1-кс/717/32/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року селище Кельменці

Слідчий суддя Кельменецького районного суду Чернівецької області

ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0000174 від 07.12.2023 року на постанову дізнавача сектору дізнання про закриття кримінального провадження,

з участю

прокурора ОСОБА_4 ,

начальника СД Дністровського РВП ГУНП В Чернівецькій області ОСОБА_5 ,

скаржниці ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Кельменецького районного суду Чернівецької області із скаргою на постанову дізнавача СД Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області від 31.12.2024 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000174 від 07.12.2023 за ч.1 ст.129 КК України звернулася потерпіла ОСОБА_3 та просить скасувати вказану вище постанову

Скаржниця ОСОБА_3 скаргу підтримала та пояснила, що орган дізнання не вчинив всіх необхідних слідчих та процесуальних дій в даному кримінальному проваджені та дізнавач сектору дізнання закрив дане кримінальне провадження безпідставно, оскільки дізнавачем не була допитана її дочка, яка була свідком даних подій, також протокол огляду предметів, зокрема відеозапису подій складений без її участі та відома, відповідне клопотання вона не могла подати, так як вона не була ознайомлена з матеріалами кримінального провадження перед його закриттям. В ході дізнання не досліджені та перекручені всі докази та обставини, які вказують на наявність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України, не надано правильну оцінку даним доказам. Зокрема, не досліджено ті обставини, що між нею та ОСОБА_7 існували тривалі неприязні стосунки і саме ці обставини давали їй підстави побоюватись здійснення ОСОБА_7 , яка перебувала на території ї господарства, здійснення її погроз. Такі погрози відбувалися за активних дій ОСОБА_8 , яка під час висловлювання цих погроз била її гострою частини сапи по голові, спричинивши тілесні ушкодження і цей факт та її висловлювання, що вона виб`є їй решту зубів та відірве голову, і ці доказ не вважаються погрозою вбивством, а зазначається, що вона мала десь піти з місця події, якщо боялася за своє життя. При цьому не береться до уваги, що вона перебувала в своєму господарстві, захищалася від ударів ОСОБА_6 , а той факт, що вона намагалася вирвати в неї з рук знаряддя побиття вважається відсутністю в неї побоювань за своє життя. Це є перекручування фактів та необ`єктивності дізнання.

Прокурор ОСОБА_4 пояснив, що в даному кримінальному провадженні проведено всі необхідні слідчі дії у зв`язку з чим скарга не підлягає задоволенню. Так під час нанесення ОСОБА_9 ударів потерпілій ОСОБА_3 , остання не покидала місце події, не уникала конфлікту, а навпаки наближалася до ОСОБА_6 , намагаючись забрати в неї сапу, тому такі дії потерпілої ОСОБА_3 свідчать про відсутність в неї побоювань реалізації ОСОБА_7 наміру позбавити її життя. Органом дізнання детально проаналізовано відеозапис, на який посилається потерпіла, допитано свідків даної події, і обґрунтовано прийнято оскаржувану постанову.

Начальник сектору дізнання Дністровського РВП ГУНП України в Чернівецькій області ОСОБА_5 пояснила, що в даному кримінальному провадженні були проведені всі необхідні слідчі дії доказів вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України не здобуто.

Слідчим суддею встановлено, що СД Дністровського РВП ГУНП України в Чернівецькій області здійснювалося дізнання в кримінальному провадженні №0000174 від 07.12.2023 року за ч.1 ст.129 КК України. В ході дізнання дізнавач сектору дізнання ОСОБА_10 дійшов висновку, що дане кримінальне провадження за ч.1 ст. 129 КК України слід закрити та постановою від 30.12.2024 року закрив дане кримінальне провадження.

Розглянувши скаргу по суті, вважаю, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

З матеріалів, доданих до скарги та з досліджених судом матеріалів вбачається, що при закритті провадження дізнавач сектору дізнання дійшов передчасного висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України.

Встановлено, що 11.05.2022 року ОСОБА_3 звернулася до органу дізнання із заявою про вчинення ОСОБА_7 11.05.2022 року стосовно неї кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України, та інших кримінальних правопорушень.

Відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 від 12.05.2022 року за ч.1 ст.129 КК України. Дане кримінальне провадження було закрито постановою начальника СД Дністровського РВП ГУНП України в Чернівецькій області, яка в подальшому скасовано ухвалою слідчого судді Кельменецького районного суду Чернівецької області року.

В подальшому дане кримінальне провадження розслідувалося в кримінальному проваджені, внесеному в ЄРДР за №0000174 від 07.12.2023 за ч.1 ст.129 КК України.

Під час розгляду даної скарги встановлено, що між потерпілою ОСОБА_3 та ОСОБА_7 тривалий час існували неприязні відносини. 11.05.2023 року на земельній ділянці, належній потерпілій ОСОБА_3 між потерпілою та ОСОБА_7 стався черговий конфлікт, в ході якого потерпілій було спричинено тілесні ушкодження. В ході конфлікту ОСОБА_11 сварилася з потерпілою ОСОБА_3 і, спричинила їй тілесні ушкодження твердим предметом, допускала висловлювання, зокрема погрожувала відбити (відірвати) потерпілій голову та вибити зуби. Потерпіла ОСОБА_3 реально сприйняла в даній обстановці такі погрози на позбавлення її життя, тобто мала реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Вважаю, що дізнавач сектору дізнання не в повній мірі дав оцінку всім доказам та обставинам справи і кримінального провадження та зробив висновок про відсутність в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.129 КК України без належного з`ясування всіх обставин справи.

З ч.1 ст.129 КК України вбачається, що обов`язковою ознакою складу даного кримінального правопорушення злочину є реальність погрози вбивством, якою вона буває у всіх випадках, коли потерпілий має підстави боятися її виконання, тобто, потерпілий має сприймати її такою, що може здійснитися. Така реальність встановлюється у кожному окремому випадку, виходячи з конкретних обставин справи. При визначенні реальності погрози вбивством слід враховувати як суб`єктивні так і об`єктивні критерії, зокрема, з`ясування форми, характеру, місця, часу, обстановки її встановлення, особу винного, характер попередніх відносин між винним і потерпілим. Ознаки об`єктивної сторони погрози вбивством полягають у висловленні погрози позбавленням особи життя за наявності реальних підстав побоюватися здійснення такої погрози. Реальність погрози визначається достатністю підстав побоюватися її виконання, які в кожному випадку є різними. Для визначення реальності погрози значення має з`ясування форми, характеру, місця, часу, обстановки її висловлення, характеру попередніх стосунків між винним і потерпілим тощо. Також має значення сприйняття погрози самим потерпілим, а також і присутніми при цьому іншими особами.

Дізнавач сектору дізнання не встановив та не надав оцінки формі, характеру та обстановці висловлення погрози вбивством, а також характеру попередніх стосунків між ОСОБА_7 та потерпілою, обмежившись лише тим, що між потерпілою та ОСОБА_7 існували неприязні відносини, а також не вмотивовано в оскаржуваній постанові, чому не береться до уваги факт спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, в тому числі на голові, як свідчення реального сприйняття погроз з боку ОСОБА_6 , не надано оцінку тому, яким предметом було спричинено дані тілесні ушкодження, тобто сапою, а також, агресивну поведінку ОСОБА_6 , яка перебувала у володінні ОСОБА_3 з висловлюваннями, які могли бути сприйняті потерпілою в даній обстановці, як реальні наміри. Також дізнавач безпідставно обґрунтовує відсутність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України з огляду на дії потерпілої ОСОБА_3 , яка наближалася до нападника з метою відібрати належний їй інструмент сапу, як відсутність погрози вбивством, оскільки це лише один об`єктивний критерій, який не спростовує сприйняття потерпілою в даній обстановці погроз на позбавлення її життя з боку ОСОБА_6 та не спростовує реальних підстави побоювань потерпілої здійснення цієї погрози з огляду на характер дій ОСОБА_6 спричинення ударів в область голови сапою, тобто предметом із гострими з металевими деталями, ударів спрямованих в життєво важливі органи голову та висловлювання ОСОБА_8 під час таких дій, з урахуванням її давніх неприязних відносин з потерпілою.

Отже, в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000174 за ч.1 ст.129 КК України сектором дізнання не було проведено всіх необхідних слідчих дій та зроблено висновок про відсутність в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення без належного з`ясування обставин справи без належного дослідження доказів попередніх взаємовідносин потерпілої та ОСОБА_6 , без дослідження та аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, зосередившись лише на поведінці потерпілої, яка намагалася, перебуваючи у своєму володінні, відібрати у ОСОБА_6 палицю, та не покидаючи місце події, що, на думку органу дізнання, вказує на відсутність погрози вбивством, тобто відсутність у потерпілої реальних підстав побоюватися здійснення цих погроз.

З оскаржуваної постанови та матеріалів кримінального провадження вбачається, що сектором дізнання не в повному обсязі проведено досудове розслідування, не з`ясовано всіх обставин, що свідчили б відсутність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, не допитано в якості свідка дитину потерпілої, яка була безпосереднім свідком даних подій, проведено огляд предметів диску з відеозаписом у відсутності потерпілої або понятих, що спростовувало б твердження потерпілої про неповну фіксацію в даному протоколі, подій, зафіксованих на відеозапису, не ознайомлено потерпілу з матеріалами кримінального провадження, перед його закриттям, тобто не здійснено всі можливі процесуальні дії для виконання в повному обсязі завдань кримінального судочинства визначених ст.2 КПК України.

За таких обставин оскаржувана постанова є такою, що винесена передчасно, без повного та всебічного дослідження обставин, які мають суттєве значення, а тому вважаю, що в дізнавача сектору дізнання були відсутні підстави для закриття кримінального провадження №0000174 за ч.1 ст. 129 КК України, дізнавач сектору дізнання відповідно до вимог КПК України не вчинив всіх дій та не вичерпав всіх можливостей, передбачених КПК України, в отриманні доказів для повного розслідування даного кримінального провадження.

Отже, скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_10 від 30.12.2024 року про закриття кримінального провадження кримінального провадження №0000174 07.12.2023 року за ч.1 ст.129 КК України слід задовольнити частково та скасувати дану постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що інші вимоги потерпілої, зазначені в скарзі не підлягають задоволенню, оскільки вони не належать до повноважень слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 23, 110, 284, 303- 306, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу потерпілої ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_10 від 30.12.2024 року про закриття кримінального провадження №0000174 від 07.12.2023 року за ч.1 ст.129 КК України задовольнити частково.

Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_10 від 30.12.2024 року про закриття кримінального провадження №0000174 від 07.12.2024 року за ч.1 ст.129 КК України.

В задоволенні інших вимог потерпілої ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1