Справа № 953/9992/24
н/п 1-кс/953/1580/25
"25" лютого 2025 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
1) за адресою: АДРЕСА_1 ;
2) за адресою: АДРЕСА_2 ;
3) за адресою: АДРЕСА_3 ;
4) за адресою: АДРЕСА_4 ;
5) за адресою: АДРЕСА_5 .
Згідно з відміткою на поштовому конверті, клопотання про арешт майна направлено на адресу Київського районного суду м. Харкова 21 лютого 2025 року.
Прокурор зазначає, що 29 січня 2025 року на підставі ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Харкова були праведні обушки за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 під час яких було вилучено майно, на яке прокурор просить накласти арешт.
Прокурор зазначає, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2025 року вказане клопотання повернуто прокурору з наданням йому строку у 72 години для приведення клопотання у відповідність до вимог ст. 171 КПК України. Вказана ухвала отримана 19 лютого 2025 року.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся своєчасно та належним чином.
Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив провернути клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків.
Відповідно до ст. 172 КПК України неприбуття у судове засідання викликаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.
Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, встановив, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України передбачені вимоги до клопотання про арешт майна, зокрема у ньому повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Положеннями ст. 172 КПК України передбачено, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна розглядається за участю, у тому числі, власника майна.
У порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України клопотання прокурора про арешт майна, вилученого 29 січня 2025 року, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, не містить інформації щодо відомих засобів зв`язку усіх власників тимчасового вилученого майна, що з урахуванням стислого строку розгляду клопотання, передбаченого ч. 1 ст. 172 КПК України, фактично унеможливлює виконання слідчим суддею вимог, повідомлення власників майна про судовий розгляд та розгляду клопотання у встановлений КПК України строк.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна необхідно повернути прокурору, встановивши при цьому строк в сімдесят дві години для усунення вищевказаних недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 171, 172 КПК України, суддя
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1