Дата документу 07.04.2025 Справа № 336/853/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/853/25 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/174/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 303 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою представника АТ «Українська залізниця» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 5 лютого 2025 року, якою повернуто скаргу представника АТ «Українська залізниця» на бездіяльність посадових осіб ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей до ЄРДР, -

В С Т А Н О В И Л А:

28 січня 2025 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга представника АТ «Українська залізниця» на бездіяльність посадових осіб ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

В скарзі представник АТ «Українська залізниця» просив визнати незаконною бездіяльність органу досудового розслідування ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області щодо триваючого невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за повідомленням АТ «Українська залізниця», зобов`язати орган досудового розслідування ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області внести відомості про кримінальне правопорушення за повідомленням АТ «Українська залізниця» від 16 жовтня 2024 року та за заявою від 17 жовтня 2024 року до ЄРДР, розпочати досудове розслідування.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 5 лютого 2025 року було повернуто скаргу представника АТ «Українська залізниця», з підстав пропуску заявником процесуального строку на звернення зі скаргою та відсутністю поважної причини його пропуску.

В апеляційній скарзі представник АТ «Українська залізниця» просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу представника заявника АТ «Українська залізниця» на бездіяльність посадових осіб ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

В обґрунтування скарги вказує, що 16 жовтня 2024 року повідомлення АТ «Українська залізниця» про вчинення злочину пройшло реєстрацію у журналі звернень, а отже починаючи з 16 жовтня 2024 року працівники ВП №3 ЗРУП припустились до триваючої бездіяльності, не вирішили питання у спосіб, передбачений ст. 214 КПК України та до 16 січня 2025 року не повідомили заявника щодо прийнятого процесуального рішення за наслідками розгляду повідомлення про вчинення злочину.

Звертає увагу на те, що представник АТ «Українська залізниця» отримавши 16 січня 2025 року відповідь щодо наслідків розгляду звернення, у передбачений законом спосіб та у 10 денний строк - 23 січня 2025 року подав до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя скаргу на бездіяльність із клопотанням про поновлення пропущеного строку для подання скарги, обґрунтовуючи тим, що порушення з боку працівників поліції є триваючим та відповідь отримано лише 16 січня 2025 року.

Повідомлені належним чином представник АТ «Українська залізниця» та прокурор до судового засіданні апеляційного суду не з`явились, із клопотанням про відкладення розгляду апеляційної скарги не звертались.

Згідно із ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, у зв`язку із чим, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представника АТ «Українська залізниця» та прокурора.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 304 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

За приписами ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Із наведених положень ч. 1 ст. 214 КПК України випливає, що внесення відомостей до ЄРДР здійснюється не пізніше 24 годин після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.

У ч. 5 ст. 115 КПК України зазначено, що при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу. Частиною 7 цієї статті передбачено, що при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Так, як слідує із поданої скарги, 16 жовтня 2024 року представниками АТ «Українська залізниця» повідомлено ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про вчинення злочину.

Отже, відповідно до ст. 214 КПК України, уповноважена особа протягом 24 годин повинна була після подання представником АТ «Українська залізниця» заяви про вчинення кримінального правопорушення прийняти рішення щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Із наведеного убачається, що строк оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР розпочався з 18 жовтня 2024 року та закінчився 27 жовтня 2024 року.

Натомість, зі скаргою на бездіяльність, представник АТ «Українська залізниця» до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя звернувся лише 28 січня 2025 року, тобто з пропуском передбаченого законом десятиденного строку.

Крім того, в своїй скарзі, представник АТ «Українська залізниця» просив поновити строк на подання скарги.

В обґрунтування свого клопотання про поновлення строку на звернення до суду із даною скаргою, представник АТ «Українська залізниця» посилався на те, що бездіяльність посадових осіб є триваючим правопорушенням.

Із ч. 1 ст. 117 КПК України убачається, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поновлення процесуального строку можливе лише у разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Під поважними причинами пропуску слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Посилання представника АТ «Українська залізниця» на те, що бездіяльність є триваючим порушенням є безпідставними, з огляду на чітко визначені КПК України строки для внесення відомостей до ЄРДР, а також строки оскарження такої бездіяльності.

Крім того, в своїй апеляційній скарзі, представник АТ «Українська залізниця» вказує про отримання 16 січня 2025 року відповіді з відділу поліції, з якої він дізнався про наслідки розгляду повідомлення про вчинення злочину.

Разом з тим, із аналізу положень ст. 214 КПК України слідує, що законодавець пов`язує початок строку на оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР із закінченням 24-годинного строку після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не з моментом отримання заявником повідомлення від органу, до якого надсилалася заява в порядку ст. 214 КПК України.

На переконання колегії суддів, отримання відповіді, не свідчить про наявність обставини, яка об`єктивно перешкоджала реалізувати право на оскарження в межах визначеного процесуального строку та ускладнила можливість своєчасного звернення зі скаргою до слідчого судді.

За таких обставин помилковим є твердження в апеляційній скарзі про те, що слідчий суддя безпідставно відмовив у поновленні строку на звернення зі скаргою.

Згідно із ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У той же час право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб (рішення Європейського суду з прав людини від 28.05.1985 у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства»).

Відтак, колегія суддів вважає, що у представників АТ «Українська залізниця» була процесуальна можливість подати скаргу на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у передбачений Законом процесуальний строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 304 КПК України скарга, яка подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення, повертається заявникові.

З огляду на те, що представник АТ «Українська залізниця» подав скаргу на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР з пропуском строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, слідчий суддя прийняв обґрунтоване рішення про повернення скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв законне і обґрунтоване рішення про повернення скарги заявнику і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника АТ «Українська залізниця» - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 5 лютого 2025 року, якою повернуто скаргу представника АТ «Українська залізниця» на бездіяльність посадових осіб ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей до ЄРДР, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4