Справа № 183/6919/24
№ 1-кп/183/1252/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні (дистанційне судове провадження), в залі суду кримінальне провадження №0000733 від 15 червня 2024 відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Ульянівка, Кіровоградської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого малолітню та неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом, перебуваючого на посаді командира 2 відділення охорони 6 взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «головний сержант», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_2 (в режимі відеоконферензв`язку),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем за контрактом та перебуваючи на посаді командира 2 відділення охорони 6 взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «головний сержант», розуміючи обсяг службових повноважень службових осіб інспектора відділу реагування патрульної поліції Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , поліцейського відділу реагування патрульної поліції Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області сержанта поліції ОСОБА_6 та поліцейського відділу реагування патрульної поліції Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, з корисливим мотивом, всупереч вимог ст.ст. 8, 19, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 15.06.2024, о 02 годині 57 хвилин, перебуваючи поблизу буд. 32 по вул. Гідності у м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи достовірно обізнаним, про те, що інспектор відділу реагування патрульної поліції Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 є службовою особою правоохоронного органу, у зв`язку з постійним виконанням функцій службової особи із правоохоронними та правозастосовними повноваженнями, діючи з метою уникнення для себе негативних наслідків у виді складання протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що може слугувати підставою для притягненням його до адміністративної відповідальності у виді накладення штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом, ігноруючи попередження про кримінальну відповідальність за пропозицію та/або надання неправомірної вигоди службовій особі, висловив службовій особі ОСОБА_5 пропозицію надати неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 8000 гривень, за невчинення службовою особою в його інтересах дій, з використанням наданих йому службових повноважень, а саме за не притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності шляхом не складання протоколу про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У свою чергу, поліцейський ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що пропозиція ОСОБА_2 очевидно свідчить про висловлювання наміру та готовності надати неправомірну вигоду, керуючись у своїх діях чинним законодавством України, зокрема Законом України «Про Національну поліцію» та Законом України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер діяння ОСОБА_2 , повідомив про дану подію на лінію «102», викликавши на місце події слідчо-оперативну групу Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області для фіксації факту вчиненого кримінального правопорушення.

За викладених обставин, дії ОСОБА_2 кваліфіковано за

ч. 1 ст. 369 КК України, а саме пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що зазначене в обвинувальному акті в повному об`ємі відображає обставини скоєного ним злочину і жодного з них він не оспорює. Вказав, що дійсно вночі, влітку 2024 року, він будучи військовослужбовцем, направлявся на автомобілі марки Mitsubishi Outlander додому з поминок, де його зупинили працівники поліції, з метою перевірки документів. Під час зупинки, оскільки від нього був запах алкоголю, працівник поліції запропонував пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння. Після чого, він вирішив запропонувати поліцейському кошти приблизно у розмірі 8000 тис. грн., щоб відносно нього не складали протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП. На вказану пропозицію працівник поліції відмовився. У скоєному щиро кається.

В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальні правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3

ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за

ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує, що скоєний ним злочин відноситься до категорії нетяжких, обставин, що обтяжують його покарання згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

Разом з тим, обвинувачений вину визнав повністю, є особою раніше не судимою, має на утриманні малолітню та неповнолітню дитину, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, є військовослужбовцем, за місцем проходження служби характеризується позитивно.

Щире каяття ОСОБА_2 , визнається обставиною, що пом`якшує його покарання відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального правопорушення, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за недоцільне призначення ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі чи позбавлення волі, оскільки вказаний вид покарання передбачає реальну ізоляцію від суспільства, а вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання у виді штрафу на рівні мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 369 КК України.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню витрати на залучення експерта відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені підлягає вирішенню, згідно з положенням ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню обвинуваченому

ОСОБА_2 не обирався.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази:

- DVD-R диск з відеозаписом з нагрудної камери інспектора ВРПП Новомосковського РВП ОСОБА_5 за 15.06.2024 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1