Номер провадження: 11-сс/813/178/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

представника власника майна адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника власника майна ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2024 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001615, внесеного до ЄРДР 19 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

установив:

Зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2024 року було задоволено клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 та накладено арешт із забороною розпорядження, відчуження та користування на автомобіль марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 .

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвалу суду є незаконна, необґрунтована, невмотивована та такою, що підлягає скасуванню.

Крім того, у поданій апеляційній скарзі ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали, яке обґрунтоване тим, що ухвалу слідчого судді постановлено за відсутності власника майна, вказане, на думку апелянта, свідчать про те, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Позиції учасників судового розгляду.

Представник власника майна ОСОБА_6 підтримав доводи клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали провадження та доводи клопотання, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Частина 1 ст. 24 КПК України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим кодексом.

Поряд з цим, у п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України визначено, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

В свою чергу, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України прямо вказує - якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

За змістом статті 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені, зокрема законом, проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин. Отже, в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Під поважними причинами пропуску процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати апеляційну скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Апеляційним судом встановлено, що розгляд клопотання прокурора арешт майна, слідчим суддею здійснювався без повідомлення власника майна ОСОБА_7 або його представника, тобто строк для апеляційного оскарження, останнім обчислюється з дня отримання копії судового рішення, відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, що також узгоджується з постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 листопада 2019 року у справі № 760/12179/16-к.

З матеріалів справи слідує, що копію ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2024 року представник власника майна ОСОБА_6 отримав 18 грудня 2024 року, тобто п`яти денний строк на подачу апеляційної скарги, почав обчислюватись з 19 грудня 2024 року (а.с.30 т.1). Натомість апеляційну скаргу було подана до апеляційного суду 30 грудня 2024 року, що підтверджуєтеся штампом вхідної кореспонденції Одеського апеляційного суду, тобто поза межами п`ятиденного строку на апеляційне оскарження (а.с.59 т.1).

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 27 березня 2019 року у справі №127/17092/18, провадження №51-8813км18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, в тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, що минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, котра звертається з відповідним клопотанням, зокрема те, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), а також інші відповідні обставини.

Колегія суддів звертає увагу, що апелянт, отримавши 18 грудня 2024 року копію оскаржуваного рішення, мав можливість скористатися правом, передбаченим національним законодавством, та протягом строку, визначеного п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, подати апеляційну скаргу. При цьому, данні, які можуть свідчити про те, що апелянт був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня отримання оскаржуваної ухвали відсутні. Така поведінка апелянта не може свідчити про активну процесуальну поведінку, спрямовану на реалізацію права на апеляційне оскарження в межах, визначених кримінальним процесуальним законом.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга, подана після закінчення строку апеляційного оскарження, повертається, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Таким чином, з огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що представник власника майна ОСОБА_6 у клопотанні не навів достатніх та поважних підстав пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, а тому апеляційна скарга у відповідності до вимог ст. 399 КПК України підлягає поверненню особі, яка її подала.

Тож, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 395, 399, 419 КПК України, апеляційний суд -

постановив:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2024 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001615, внесеного до ЄРДР 19 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - повернути особі, яка її подала разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3