Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/206/25
Провадження № 1-кс/935/61/25
У Х В А Л А

Іменем України

06 лютого 2025 року м.Коростишів

Слідчий суддя Коростишівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , із секретарем ОСОБА_2 , за участю: слідчої СВ ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої СВ ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

До слідчого судді Коростишівського районного суду звернулася слідча СВ ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту на майно. В обґрунтування клопотання вказує, що з 01 год. 50 хв. 16.01.2025 року до 16 год. 30 хв. 20.01.2025 року, невідома особа, шляхом крадіжки, заволоділа автомобілем марки "Chevrolet Laccetti NF", д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився у несправному стані внаслідок ДТП та був припаркований на узбіччі проїжджої частини 97 км. + 200 м., автодороги Київ-Чоп, тим самим спричинила потерпілому ОСОБА_6 , матеріального збитку сума якого встановлюється.

Відомості про дане кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 289 КК України внесені 22.01.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026.

Слідча вказує, що 31.01.2025 року, у період часу з 12 год. 39 хв. до 13 год. 20 хв. на підставі ухвали слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 28.01.2025 року, проведено обшук автомобіля марки "Volkswagen LT 46", д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився на території автостоянки, що за адресою: вул. Космонавтів, 5, м. Житомир, під час якого вилучено даний автомобіль.

Постановою слідчої СВ ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 від 31.01.2025 року про визнання речовим доказом, вказаний вище автомобіль визнано речовим доказом.

Згідно відомостей реєстраційної картки на транспортний засіб вбачається, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником автомобіля марки «Volkswagen LT 46», д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_7 , а володільцем відповідно до матеріалів клопотання є ОСОБА_4 .

Завданням арешту зазначеного вище майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Слідча СВ ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала в частині накладення арешту на автомобіль у виді заборони права розпорядження та відчуження з наведених у клопотанні підстав. Не заперечила щодо можливості передачі автомобіля у користування володільця. Вказала, що вилучене майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, зокрема є знаряддям вчинення злочину. Даний автомобіль використовувався для перевезення належного потерпілому автомобіля марки «Chevrolet Laccetti NF". Також пояснила, що будь-яких інших слідчих дій з даним транспортним засобом не планують проводити,

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні щодо накладення арешту покладається на розсуд суду.

Володілець майна ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив щодо накладення арешту на автомобіль в частині заборони його користування. Пояснив, що він є підприємцем та автомобіль необхідний йому для заробітку коштів.

Представник володільця майна - адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні заперечив щодо накладення арешту у частині заборони користування цим автомобілем. Пояснив, що дійсно даний автомобіль є знаряддям вчинення злочину. Однак з даним транспортним засобом проведені всі необхідні слідчі дії. Зокрема здійснено обшук даного автомобіля зокрема за участю спеціалістів з криміналістики, проведено слідчий експеримент. Будь-яких даних про залучення виученого автомобіля до інших слідчих дій не має. Зазначив, що ОСОБА_4 є приватним підприємцем та займається перевезеннями, тому даний автомобіль необхідний останньому для заробітку коштів. Вказав, що ОСОБА_4 у разі необхідності надасть слідчим вказаний автомобіль для огляду на вимогу.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається у, у тому числі, з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд накладає арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, в тому числі, предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі набуті злочинним шляхом, або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінальних правопорушень.

З матеріалів клопотання та зі змісту з`ясованих слідством у ході досудового розслідування обставин вбачається, що належний потерпілому автомобіль марки «Chevrolet Laccetti NF» д.н.з. НОМЕР_1 , транспортувався за допомогою евакуатора «VOLKSWAGEL LT 46», д.н.з. НОМЕР_2 , володільцем якого є ОСОБА_4 , а власником ОСОБА_7 . Тобто вказаний автомобіль є знаряддям вчинення злочину.

Разом із тим дослідивши матеріали клопотання та думку слідчої, яка не заперечила щодо накладення арешту в частині заборони користування слідчий суддя дійшов висновку про його часткове задоволення. Крім того у клопотанні не наведено достатніх підстав, необхідності накладення арешту у виді заборони права користування вилученим автомобілем, а саме по собі визнання його речовим доказом в даному кримінальному провадженні не є співрозмірним з наслідками арешту для його власника та не відповідає завданням, в даному кримінальному провадженні.

Як зазначила у судовому засіданні слідча додаткових слідчих дій, які потребують безпосередній доступ до вказаного автомобіля вони не планують проводити, а інших відомостей щодо необхідності накладення арешту у виді заборони користування автомобілем органом досудового рослідування не надано. Тому в частині заборони користування автомобілем марки «VOLKSWAGEL LT 46», д.н.з. НОМЕР_2 , а також в частині заборони користування, відчуження та розпорядження ключами до даного транспортного засобу, слідчий суддя відмовляє.

Накладення арешту у виді заборони відчуження та розпорядження даним транспортним засобом є достатньою та співмірною мірою, що забезпечить належне виконання завдань в даному кримінальному провадженні та не створить для слідства перешкод в досягненні мети арешту, а тому клопотання в цій частині підлягає задоволення.

Також слідчий суддя враховує використання вилученого автомобіля, як доказу у кримінальному провадженні, а також те, що вказане майно, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а тому клопотання про арешт майна у цій частині слід задовольнити.

На підставі викладеного і керуючись ч. 1, ч. 2 , ч. 3 ст.170, ч. 1 ст.172, ч. 5ст.173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт у виді заборони права відчуження та розпорядження на автомобіль марки "Volkswagen LT 46", д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ОСОБА_7 , а володільцем ОСОБА_4 , з метою збереження речових доказів, в рамках кримінального провадження № 0000026.

В задоволенні іншої частини клопотання щодо накладення арешту у виді заборони користування вказаним вище автомобілем та в частині накладення арешту у виді заборони користування, відчуження та розпорядження ключами до даного транспортного засобу, - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_8