Справа №127/6413/24
Провадження № 1-кп/127/172/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

провівши підготовче судове засідання по клопотанню про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001609 від 25.10.2023 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру: ОСОБА_3 ,

законного представника особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру: ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання про застосування примусових заході медичного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Нормами ч. 3 ст. 479-2 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлюється кримінальна відповідальність, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Разом з тим, згідно п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. здійснюється за наявності підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

З клопотання, яке надійшло до суду вбачається, що органами досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені крадіжки 25.10.2023 на суму 1 459 грн.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ, який набув чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібним викраденням чужого майна, за яку настає відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Таким чином, враховуючи, що суд під час розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, повинен з`ясувати чи вчинила особа суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у ході судового провадження, судом було роз`яснено ОСОБА_3 та його законному представнику ОСОБА_6 право на закриття кримінального провадження, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння. А також судом було роз`яснено ОСОБА_3 , що він вправі заперечувати щодо закриття провадження із зазначеної підстави та роз`яснено положення ч. 3 ст. 479-2 КПК України, згідно із якими суд має право закрити кримінальне провадження на цій підставі виключно якщо особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру проти цього не заперечує. Також, роз`яснено, що за відсутності згоди ОСОБА_3 , суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому КПК України.

У ході підготовчого судового засідання особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 просив суд закрити кримінальне провадження відносно нього за ч. 4 ст. 185 КК України, а також зазначив, що йому зрозумілі положення ст. 479-2 КПК України, однак він не бажає продовжувати розгляд провадження в цій частині на загальних підставах та просить суд закрити кримінальне провадження відносно нього, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Законний представник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 просила суд закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного та просив суд закрити провадження відносно ОСОБА_3 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечувала про закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Потерпілий ОСОБА_7 у підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

З клопотання, яке надійшло на адресу суду вбачається, що ОСОБА_3 , будучи обізнаним в тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні з 05:30 год. 24.02.2022 введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась і діє до тепер, 25.10.2023 близько 17:42 год. перебуваючи за адресою: м. Вінниця, вул. Хлібна, буд. 1, де розташовано ТОВ «Льодовий клуб», на велосипедній стоянці якого помітив велосипед, який належить ОСОБА_7 , після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

В подальшому ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу будинку № 1, що по вулиці Хлібній в м. Вінниці, реалізуючи свій злочинний умисел, з метою власного незаконного збагачення та заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, діючи в умовах воєнного стану, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, незаконно заволодів велосипедом марки «GIANT» моделі «STONEBREAKER», що належить ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_3 , разом з викраденим велосипедом марки «GIANT» моделі «STONEBREAKER», залишив місце вчинення кримінального правопорушення та у подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 7505/23-21 від 28.11.2023 ринкова вартість наданого на дослідження велосипеду марки «GIANT» моделі «STONEBREAKER», бувшого у використанні, складала 1 459 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1 459 грн.

Суспільно небезпечне діяння, вчинене ОСОБА_3 підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Так, положення ст. 4 КК України вказують, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до КК України та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ, який набув чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібним викраденням чужого майна, за яку настає відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Згідно п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо нормами інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу ІV ПК України для відповідного року та дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2 684 грн. Отже, розмір податкової соціальної пільги у 2023 році для кримінально-правової кваліфікації становить 1 342 грн.

Таким чином, розмір вартості майна, за яким розмежовується адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення, з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, визначених ст. 51 в редакції Закону «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна» № 1449-VI від 04.06.2009, що становило у 2023 році 268,40 грн. збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 684 грн. у 2023 році, тобто кримінальна відповідальність настає у випадку викрадення майна вартістю понад 2 684 грн.

Вказані висновки суду зроблені з урахуванням позиції Об`єднаної палати Верховного суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21, де зазначено, що особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становила від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, встановлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З клопотання, яке надійшло до суду, вбачається, що ОСОБА_3 інкриміновано викрадення майна, яке було вчинено 25.10.2023 на суму 1 459 грн. Вартість викраденого майна у даному випадку не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громад, встановленого станом на 1 січня 2023 року, тобто розмір 2 684 грн.

Положення п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачають, що кримінальне провадження закривається судом у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Таким чином, враховуючи, що вартість викраденого майна у даному провадженні, з урахуванням змін в законодавстві, на даний час не є розміром, з якого настає кримінальна відповідальність, беручи до уваги позицію Верховного Суду, думку ОСОБА_3 та його законного представника ОСОБА_6 , які зазначили, що не бажають продовжувати розгляд провадження, суд приходить до висновку про доцільність закриття кримінального провадження по клопотанню про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.10.2023 підлягає скасуванню.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 284, 370, 372, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001609 від 25.10.2023 по клопотанню про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Речові докази, а саме:

?велосипед марки «GIANT» в корпусі жовто-фіолетового кольору, який зберігається в камері зберігання речових доказів Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області повернути потерпілому ОСОБА_7 ;

?куртку темного кольору, яку поміщено до спеціального пакету НПУ СУ PSP 4134637, рюкзак темного кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ СУ PSP та які зберігаються в камері зберігання речових доказів Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області повернути ОСОБА_3 .

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.10.2023 скасувати.

Процесуальні витрати за проведену експертизу у сумі 955,92 грн. віднести на рахунок Державного бюджету України.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні копію ухвали суду надіслати поштою не пізніше наступного дня після її проголошення.

Суддя: