Єдиний унікальний номер 333/2031/25
Провадження №1-кп/333/604/25
УХВАЛА

Іменем України

17 березня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження №0001869 від 22.12.2024, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, Запорізької області, українця, громадянина України, не одруженого, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

07.03.2025 з Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, надійшло кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду. Крім того, державний обвинувач подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою.

Своє клопотання мотивує тим, що в ході досудового слідства встановлений ряд ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не зникли, що є підставою для продовження вказаного запобіжного заходу, а саме: може переховуватися від суду; продовжувати займатися протиправною діяльністю.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник не заперечували проти призначення справи до слухання. Крім цього, просили суд слухати справи суддею одноособово та задовольнити їх клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, будучи належний чином повідомлений, причини неявки до суду не повідомив.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 291 КПК України визначені вимоги до обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зі змісту обвинувального акту, що є предметом судового розгляду на даний час вбачається, що в ньому достатньо чітко та змістовно викладено фактичні обставини справи, а також наведено правову кваліфікацію дій обвинуваченого. З обвинувального акту видно, що останній містить повні відомості щодо дати та місця скоєння інкримінованого злочину, умислу дій обвинуваченого, наявність встановлених речових доказів та інші необхідні вимоги до обвинувального акту, передбачені ст. 291 КПК України.

За таких обставин суд вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 відповідає вимогам чинного кримінально-процесуального кодексу, суттєвих порушень, за яких суд має повернути обвинувальний акт прокурору, судом не встановлено, а тому підстав для його повернення прокурору суд не вбачає.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється суддею одноособово, крім випадків, передбачених частинами другою, третьою цієї статті.

Кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого щодо: злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про слухання справи суддею одноособово, суд вважає підстав для слухання справи колегіально судом у складі трьох суддів відсутні.

Частиною 3 ст. 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Приймаючи рішення про зміну або продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, дані про особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, суд вважає, що не має ґрунтовних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів альтернативних триманню під вартою, вважає їх не достатніми для запобіганню ризиків та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Клопотання прокурора, щодо продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних за до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, що виправдовує обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п,32, Series А, №182).

Згідно з п.1 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя, суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

Інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.187 України, відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, санкцією статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність прокурором під час розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст.176 КПК України, не може запобігти наведеним під час розгляду клопотання ризикам, оцінюючи ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженню, намагаючись забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, суд вбачає, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою законним та обґрунтованим.

Необхідність арешту обвинуваченого ОСОБА_4 , що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст. 5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.

Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, судом не встановлено.

Учасниками процесу не заявлялись інші клопотання про обрання, зміну, скасування заходів забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 177, 314-317, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 4 ст. 187 КК України на 26.03.2025 об 14 год. 50 хв. в приміщені Комунарського районного суду м. Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, вул. Європейська, 7.

Справу розглядати суддею одноособово.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 15 травня 2025 року, включно. Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислюється з 17 березня 2025 року.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого, а також надіслати начальнику ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Секретарю судового засідання повідомити сторони та інших учасників судового провадження про день, час та місце проведення судового засідання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1