Справа № 449/473/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2025 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

потерпілих: ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000322 від 15.02.2025 року, відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.135, ч.4 ст.286-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Перемишлянського районного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.135, ч.4 ст.286-1 КК України.

11.04.2025 року, до суду надійшло клопотання від прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури - ОСОБА_10 , в якому останній просить продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави із утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19». Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 діб, до 15.04.2025 включно. Зазначає, що обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема протоколом огляду місця події, показаннями свідків, висновками судово-медичних експертиз, висновками судових автотехнічних експертиз, які зважаючи на стаді судового розгляду судом не досліджено. Зауважує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливого тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від 7 до 12 років. В результаті його дій, які виразилися в грубому порушенні Правил дорожнього руху України настали тяжкі наслідки у вигляді смерті двох осіб та спричинення тілесних ушкоджень двом особам. Потерпілим сторонам завдана непоправна шкода у вигляді смерті близьких людей. Вважає, що враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на термін від 7 до 12 років та у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.135 КК України, вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінальних правопорушень, є підстави вважати що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, які слугували підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу є актуальними та не відпали. Зокрема, неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду. Стверджує, що даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на термін від 7 до 12 років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого до втечі, що унеможливить прийняття законного рішення у розумні строки. Звертає увагу, що обвинувачений раніше судимий - вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 05.06.2024 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки, судимість не погашена. Вважає, що з урахуванням викладених ризиків та особи обвинуваченого, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_4 , є необхідність у продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зважаючи на викладені обставини запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого не в силі.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Обвинувачений та його захисник просили застосувати біль м`який запобіжний захід.

Потерпілі щодо задоволення клопотання покладалися на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. ч.1,3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку , передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Судом встановлено, що до обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17.02.2025 року застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 діб, а саме до 15.04.2025 включно.

Згідно приписівст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Водночас, суд виходить із необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 КПК України, які стали підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання чи схиляння їх до зміни даних ними показань на стадії досудового розслідування, оскільки останні судом не допитувалися.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених статтею 177 КПК України, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Відтак, суд приходить до переконання, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження.

При розгляді справи судом не встановлено обставин, які б виключали перебування обвинуваченого ОСОБА_4 , під вартою, запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає не лише особі обвинуваченого, а й характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, такий виключає можливість перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, переховування його від суду та впливу на потерпілих, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, тобто підстави для продовження запобіжного заходу виді тримання під вартою не відпали.

Враховуючи вищенаведене та ризики визначені ст. 177 КПК України, зважаючи на те, що судовий розгляд неможливо завершити до закінчення строку тримання під вартою, визначених ухвалою суду від 17.02.2025 року, суд приходить до висновку, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід продовжити. Такий з урахуванням його тривалості, обсягу доказів, не виходить за межі розумного строку.

Під час розгляду цього клопотання суд дійшов до висновку, що ризики, встановлені при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу, не зменшились, продовжують існувати, та у судовому засіданні прокурор довів наявність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Крім того, на переконання суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не здатен забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Таким чином, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, приходжу до висновку не визначати розміру застави ОСОБА_4 ..

Керуючись 183, 331 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури - ОСОБА_10 , про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Вовків, Перемишлянського району, Львівської області, українцю, громадянину України, не одруженому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому - вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 05.06.2024 р. за ч. 4 ст. 185 КК України,запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 09.06.2025 року включно, без визначення розміру застави.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1