ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3445/24 Справа № 191/2803/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Хижа Виноградівського району Закарпатської області, громадянина України який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, в останнє:

- 25.04.2019 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст.187 КК України, до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 17.05.2021 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 391 КК України на підставі ст. 71 КК України остаточно до відбуття призначено покарання у позбавлення волі строком на 4 роки 7 місяців з конфіскацією майна,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А :

За ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого, про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що поведінка засудженого не є сумлінною за весь час відбування покарання. При цьому, ОСОБА_5 має 76 стягнень, не працевлаштований, характеризується негативно, будь-які заохочення за весь період відбування покарання відсутні, а тому, суд вважав, що засуджений на даний час не довів свого виправлення.

В апеляції:

- засуджений ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

В обґрунтовування апеляційної скарги вказує, що за час відбування покарання в його поведінці відбулись позитивні зміни, він став на шлях виправлення, не працевлаштовується через наявність хронічних захворювань. Звертає увагу, що за період відбування покарання у ДУ "Синельниківська виправна колонія №94" стягнень не мав.

Заслухавши засудженого та його захисника, які кожен окремо підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні з викладених в ній підстав, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Згідно вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями п. п. 2, 17 постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці

За приписами ч. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Отже, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх прокладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Так, згідно матеріалів справи, ОСОБА_5 на даний час відбуває покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.05.2021 року, яким останнього визнано винним та призначено покарання за ст. 391 КК України на підставі ст. 71 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки 7 місяців з конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання 17.05.2021 року, а кінець строку припадає на 17.12.2025 року.

Згідно характеристики, в установах виконання покарань ОСОБА_5 знаходиться з 17.05.2021року та за період відбування покарання характеризується негативно, має 76 стягнень більшість з яких у виді доган в тому числі і суворих, будь-які заохочення відсутні. Крім того, засуджений не бере участь у програмах, має негативне ставлення до участі у різних заходах, середній рівень небезпеки для суспільства та не усвідомлює наслідки вчиненого злочину та вважає деякі типи антисоціальної поведінки прийнятними для себе.

Колегія суддів звертає увагу, що висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку саме за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Дотримання ж засудженим порядку і умов відбування покарання в установі є обов`язком засуджених, і не може окремо дана обставина слугувати підставою для висновку про доведеність засудженим свого виправлення.

Крім того в даних матеріалах відсутні дані про те, що засуджений бере участь в організації виховних заходів, а навпаки систематичне, свідоме порушення режиму свідчить про те, що ОСОБА_5 є особою схильною до протиправної поведінки, який буду в установі виконання покарань систематично порушує режим, а тому, доводи засудженого про доведення ним свого виправлення не є переконливими і спростовуються вищенаведеними обставинами.

Також, звертається увага на те, що ОСОБА_5 за останніми вироком засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, а саме за злісну непокору вимогам адміністрації установи виконання покарань, що свідчить про те, що останній схильний до порушення порядку і може переховуватись від контролюючих органів, через що досягнення мети покарання, а саме попередження вчинення засудженим нових аналогічних злочинів на даному етапі неможливо.

Згідно характеристики засудженого, останній має середній рівень ризику повторного вчинення злочину та нестійку мотивацію до свого виправлення.

Також, приймається до уваги, що ОСОБА_5 є особою раніше неодноразово судимою за вчинення злочинів проти власності з застосуванням насильства до потерпілих, крім того, останній раніше звільнявся від призначеного покарання з випробуванням, однак належних висновків для себе не робив та на шлях виправлення не ставав, оскільки продовжував вчиняти нові злочини.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що засуджений не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги засудженого відсутні, оскільки рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі достатньо обґрунтованих мотивів.

Керуючись, ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4