Справа № 761/4534/25
Провадження №1-кп/761/2859/2025
В И Р О К

іменем України

14 квітня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

у присутності сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, відомості про яке 29.10.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004351

за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів, Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, в цивільному шлюбі, на утриманні одна малолітня дитина, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порушення вимог статті 3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція) та ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», близько 16 год. 00 хв. 29.10.2024, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3, а саме, у обгородженому парканом дворі будівлі, на сходах навпроти вхідних дверей вищевказаного будинку, де на фоні вживання алкогольних напоїв, на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків та у результаті чергового словесного конфлікту зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , з якою останній проживає однією сім`єю.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел ОСОБА_6 , близько 16 год. 00 хв. 29.10.2024, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3, а саме, у обгородженому парканом дворі будівлі, на сходах навпроти вхідних дверей вищевказаного будинку, наблизившись до потерпілої ОСОБА_4 та перебуваючи прямо навпроти останньої, діючи умисно, з мотиву раптово виниклих особистих неприязних стосунків та у результаті чергового словесного конфлікту, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та передбачаючи можливість настання тяжких наслідків для здоров`я потерпілої. ОСОБА_6 схопив ОСОБА_4 своєю правою рукою за волосся голови ззаду, різко підтягнувши голову потерпілої до свого коліна правої ноги та наніс ОСОБА_4 один удар коліном правої ноги у область обличчя спереду, тобто в область тіла, де розташовані життєво важливі органи людини.

Умисними діями ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинено тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння, а саме відкрита черепно-мозкова травма: забій голова го мозку з формуванням субдуральної гематоми над лобною та скроневой часткою ліворуч, субарахноїдальний крововилив, лінійний перелом потичної кістки праворуч з переходом на основу черепа в ділянці задньої черепної ямки, забійна рана на фоні гематоми м`яких тканин потиличної ділянки праворуч. Характер, морфологія та локалізація вищезазначеного ушкодження, свідчать про те, що воно могло утворитись за таким механізмом: внаслідок травмуючої дії тупого предмета з обмеженою поверхнею контакту (що могло бути при ударі коліном) в ділянку обличчя потерпілої, що призвело до надання її тілу попереднього прискорення, яке відобразилось в її падінні (з вертикального чи близького до нього положення тіла) на площину з контактом правою потиличною ділянкою голови об контактуючу поверхню призмелення, що призвело до утворення складових вищезазначеної черепно-мозкової травми, тобто, утворилось за єдиним можливим імпресійно-інерційним (ударно-протиударним) механізмом. Таким чином, ОСОБА_6 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно з оголошеною у судовому засіданні угодою про визнання винуватості від 02 квітня 2025, укладеною між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_6 з іншої сторони, останній повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України в обсязі та за обставин, викладених у обвинувальному акті, що затверджено 30.01.2025 прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 та добровільно погодився на укладання угоди про визнання винуватості, при цьому узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_6 буде призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, із звільненням на підстав ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України, та буде покладено обмежувальний захід за ст. 91-1 КК України, роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; наслідки невиконання угоди, потерпілою у кримінальному провадженні надано згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні наполягала на затвердженні угоди про визнання винуватості, зауваживши про щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, повідомлення про всі обставини вчиненого кримінального правопорушення, вказала, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України. Також просила вирішити питання щодо речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження.

Потерпіла просила затвердити угоду, вказала, що протягом останніх п`яти років проживає спільно однією родиною з обвинуваченим, живуть злагоджено, до вказаного інциденту жодних протиправних дій від обвинуваченого, в тому числі які б були пов`язані із домашнім насильством відносно неї не було, в день події в них сталась конфліктна ситуація, вони посварились і сталось те що сталось, після події, обвинувачений повністю вибачився, вчиняв усе можливе, щоб допомогти їй, вони помирились, проживають і далі спільно родиною, вона вибачила обвинуваченого. Просила крім іншого, вирішити питання про повернення їй як заставодавцю застави, яку вона внесла за свого чоловіка. Вказала що така її позиція є добровільною, без жодного примусу чи тиску.

Захисник просила суд про затвердження угоди про визнання винуватості, оскільки угода відповідає вимогам закону, укладена із дотриманням вимог КПК України, є добровільною та не є наслідком примусу, обвинувачений примирився із потерпілою, вибачився, раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався.

Обвинувачений вказав, що ініціатива по укладенні угоди виходила від сторони захисту, є добровільною, він беззастережно визнає вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, цілком розуміє обов`язки, які покладені на нього угодою, має можливість виконати їх, зауважив, що йому зрозуміло наслідки затвердження угоди, він розуміє характер висунутого обвинувачення, своє право на повний судовий розгляд, разом з тим він як на початку досудового розслідування так і зараз щиро кається, що так сталось, подія була раптова, під час сварки, він усіляко допомагав потерпілій, підтримуючи її, вони тривалий час разом жили до моменту події, та після - продовжують жити разом однією сім`єю. Після скоєного він активно сприяв у розкритті злочину, не ухилявся від відповідальності.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором у кримінальному провадженні з наступних підстав.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим, 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості, судом під час судового засідання з`ясовано, що ОСОБА_6 цілком розуміє зміст положення п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_6 розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, а також вид покарання, який буде застосовано у разі затвердження цієї угоди судом.

Також, судом встановлено, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Сторонам угоди, зокрема, відомо та зрозуміло про обмеження їх прав на оскарження вироку у разі її затвердження. Також судом безпосередньо у потерпілої з`ясовано добровільність її згоди на затвердження угоди.

Аналізом сукупності досліджених в судовому засіданні наявних у суду матеріалів кримінального провадження встановлено, що прокурором при вирішенні питання про укладення цієї угоди про визнання винуватості правильно та у відповідності до вимог ст. 470 КПК України враховано наступні обставини: ступінь та характер сприяння обвинуваченого у розслідуванні кримінального провадження щодо нього, обставини та події, які мають значення для кримінального провадження та підлягають встановленню (доказуванню).

Умовами угоди правильно враховано, що обвинувачений щиро розкаюється в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, та така його позиція є послідовною, критично оцінює свою злочинну поведінку, в тому числі шляхом повного беззаперечного визнання вини.

Крім цього, при укладенні угоди вірно враховано, що ОСОБА_6 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, враховано його вік, сімейний стан, міцність соціальних зв`язків, в тому числі сімейні відносини, якими об`єднані потерпіла та обвинувачений, які після події не припились, інші обставини, які його характеризують.

Встановлено обставини, які, згідно з вимогами ст. 66 КК України пом`якшують покарання а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставиною яка обтяжує покарання та не може такою не визнаватись за ст. 67 КК України є вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Вказані вище обставини, на переконання суду, істотно впливають та вказують на допустимість прийняття позитивного рішення щодо затвердження угоди про визнання винуватості з можливістю при цьому застосування покарання за вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, визначеного умовами угоди, з урахуванням можливості звільнення від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з урахуванням положень ст. ст. 75,76 КК України. А також застосування обмежувального заходу, визначеного умовами угоди за ст. 91-1 КК України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді і, що угода відповідає вимогам закону, у зв`язку з чим вона підлягає затвердженню.

В той же час під час досудового розслідування даного кримінального провадження були застосовані заходи забезпечення кримінального провадження та понесені процесуальні витрати.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у вигляді 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 30 280 гривень. На виконання ухвали слідчого судді за ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесено заставу у розмірі визначеному судом, зокрема, 26.12.2024 потерпілою ОСОБА_4 , згідно поданої останньою квитанції. Таким чином, потерпіла є заставодавцем. З огляду на рішення суду що обвинувачений підлягає звільненню від відбування покарання з випробуванням, враховуючи належну його процесуальну поведінку як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження, запобіжний захід у вигляді застави підлягає скасуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю.

Цивільний позов в межах даного кримінального провадження не заявлено.

Процесуальні витрати в розмірі 7891,33 грн. в порядку ст. 124 КПК підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 314, 315, 369-376, 475, 615 КПК України, ст. 12, 121, 75, 76, 91-1 КК України, суд

УХВАЛИВ

Затвердити угоду про визнання винуватості від 02 квітня 2025 року, укладену у кримінальному провадженні, відомості про яке 29.10.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004351 між прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю три роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи, не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Покласти на ОСОБА_6 на підставі ч. 1 ст. 91-1 КК України обов`язок проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати у зв`язку із залученням експерта в розмірі 7891 грн. 33 коп.

Запобіжний захід у вигляді застави ОСОБА_6 скасувати.

Суму застави у розмірі 30 280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) гривень, внесену 26 грудня 2024 ОСОБА_4 (код платника НОМЕР_1) на розрахунковий рахунок ТУДСАУ в місті Києві, , призначення платежу: застава за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по справі №761/48011/24, провадження № 1-кс/761/31664/2024 повернути заставодавцю - ОСОБА_4 (код платника НОМЕР_1 ).

Речові докази: DVD-R диск зберігати при матеріалах кримінального провадження прокурора.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали (постанови) суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні

Головуюча суддя ОСОБА_8