У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участі :

секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Підволочиська Тернопільської області кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000130 від 25 липня 2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Підволочиського районного суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до обвинувального акту вбачається, що 24 липня 2024 року близько 20 год. ОСОБА_4 який перебував на березі річки Збруч між селами Рожиськ та Оріховець Підволочиської ТГ Тернопільського району Тернопільської області, спільно з ОСОБА_5 , з яким розпивав алкогольні напої, виник злочинний умисел спрямований на таємне заволодіння грошовими коштами належними ОСОБА_5 , тобто на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану

Реалізуючи свій умисел направлений на умисне, таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 24 липня 2024 року близько 20 год., перебуваючи на березі річки Збруч між селами Рожиськ та Оріховець Підволочиської ТГ Тернопільського району Тернопільської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, якому достовірно було відомо, що у кишені куртки ОСОБА_5 знаходиться його паспорт, в якому знаходяться грошові кошти та банківська картка, скориставшись тим, що ОСОБА_5 заснув, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, викрав з кишені куртки ОСОБА_5 його паспорт громадянина України, в якому знаходилось 600 грн.

В результаті умисних, злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 600 гривень.

Крім того, 25 липня 2024 року близько 11 год. 20 хв. у ОСОБА_4 , який мав у своєму розпорядженні викрадену раніше банківську картку АТ КБ «Приват банк» № НОМЕР_1 , власником якої являється ОСОБА_6 , достовірно знаючи комбінацію цифр пін-коду даної банківської картки, які були вказані на аркуші паперу, наклеєного на поверхні картки, з метою власного незаконного збагачення, виник злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння грошовими коштами, які знаходилися на банківському рахунку, та належать ОСОБА_6 , тобто на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізовуючи свій умисел, направлений на умисне таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, 25 липня 2024 року близько 11 год. 20 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: смт. Підволочиськ вул. А.Шептицького, 2, Тернопільського району, Тернопільської області, в приміщенні відділення АТ «Ощадбанк», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаючи, що його злочинні дії є таємними для інших осіб, використав достовірно відому комбінацію цифр пін-коду даної банківської картки та здійснив одну трансакцію зняття грошових коштів в сумі 500 гривень з банківської картки АТ КБ «Приват банк» № НОМЕР_1 , власником якої являється ОСОБА_6 , таким чином, повторно вчинив крадіжку грошових коштів, після чого маючи реальну можливість розпоряджатись викраденими грошима на власний розсуд, покинув місце скоєння кримінального правопорушення.

В результаті умисних, злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_6 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 500 гривень.

Таким чином ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження у звязку з тим, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України, яким крадіжка на суму, що не перевищують двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (у 2024 році - 3028 грн), віднесено до дрібного викрадення чужого майна, за яке передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Обвинувачений не заперечує про закриття провадження у справі у звязку із декриміналізацією. При цьому розяснено, що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду у загальному порядку.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступних вимновків :

Згідно ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначенийчастиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 1) про відстрочку виконання вироку; 2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; 2-1) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби; 3)про замінуневідбутої частинипокарання абопокарання увиді довічногопозбавлення волібільш м`яким; 4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; 5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; 6) про звільнення від покарання за хворобою; 7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; 7-1) про застосування до засуджених примусового годування; 8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; 9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; 10) про заміну покарання відповідно дочастини п`ятоїстатті 53,частини третьоїстатті 57, частини першоїстатті 58, частини першоїстатті 62 Кримінального кодексу України; 11) про застосування покарання за наявності кількох вироків; 12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; 13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань; 13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери); 13-3) про змінуобов`язків,покладених назасудженого,звільненого відвідбування покаранняз випробуванням; 13-4) про звільненнявід відбуванняпокарання узв`язку зприйняттям рішенняпро передачуособи дляобміну яквійськовополоненого; 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. Відповідно дост.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За частиною 1ст. 5 КК Українизакон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип гарантований у ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.

Об`єднана палата ВС зазначає, що відповідь на запитання, чи мають зміни, яких зазнали статті185,190,191 ККвнаслідок зміни редакціїст. 51 КУпАП, зворотну дію в часі, залежить від відповіді на запитання, чи є Закон № 3886-IX «законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи» у значенніст. 5 КК.

Законом № 3886-IXуст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 НМ.

Об`єднана палата виходить з того, що статті 185, 190, 191 фактично містять відсилку дост. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 НМ безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем уст. 51 КУпАП.

Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IXкримінальна відповідальність за статтями185,190,191 КК може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 НМ. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицієюст. 51 КУпАП.

Як наслідок, Об`єднана палата вважає, що для діянь, які на час їх вчинення становили кримінальне правопорушення за статтями 185, 190 або 191 КК, але в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала 2 НМ, обговорювана зміна «скасовує кримінальну протиправність діяння» у значенніст. 5 КК.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) хоча і вважає, що при використанні техніки «бланкетної» або «відсильної» норми для криміналізації дій або бездіяльності положення, яке посилається, і положення, на яке здійснюється посилання, мають розглядатися в сукупності як кримінальний закон, однак вирішує справи виходячи зконкретних обставин. У справіMorck Jensenвін розглядав ситуацію, коли законодавство передбачало кримінальну відповідальність за перебування на певній території без дозволу, але згодом режим цієї території було змінено. ЄСПЛ взяв до уваги, що законодавство, яке змінило режим відповідної території, не мало на меті переглянути застосовність відповідного положення кримінального закону, і таким чином зміна законодавства була зумовлена зовнішніми обставинами, пов`язаними зі зміною ситуації на цій території, які не стосувалися питання винуватості.

У той же час Суд наголошує, що визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Як убачається із обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_4 внаслідок крадіжки заволодів грошовими коштами потерпілого на загальну суму на суму 1100 гривень.

Отже вартість майна є меншою ніж 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян, що застосовувалися у 2024 році, становить 3028 грн і ці діяння не підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Тому суд приходить до висновку, що у матеріалах справи наявні переконливі докази для задоволення клопотання прокурора про закриття кримінального провадження за п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст.ст., 12, 46 КК України, ст..ст. 284, 288, 372 КПК України, суд, У Х В А Л И В

Клопотання прокурора задовольнити.

Закрити кримінальне провадження що внесено до ЄРДР за № 0000130 від 25 липня 2024 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити згідно п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у звязку із втратою чинності закону яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Копію ухвали направити до ВП № 5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності згідно КпАП України.

Ухвала може бути оскаржена через Підволочиський районний суд до Тернопільського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_7