У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000411 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 , на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 червня 2024 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Гур`ївка, Миколаївського району, Миколаївської області, з повною середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_5

захисник ОСОБА_7

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання. Ухвалити новий вирок, яким призначити біль м`яке покарання.

Короткий зміст вироку.

Вироком ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 2 ст. 436-2 КК України, у зв`язку з чим призначено покарання: за ч. 2 ст. 114-2 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 436-2 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №2046-VIII), зараховано ОСОБА_5 в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення останнього в межах кримінального провадження з 09.09.2023 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Вирішено питання щодо речових доказів.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений зауважує, що раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, вважає, що призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, що за своїм розміром є явно несправедливим через суворість.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та визнано доведеним, що Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022, у зв`язку із військовою агресією рф проти України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено воєнний стан на всій території України на 30 діб, термін якого у подальшому неодноразово продовжувався та діє і наразі.

03.01.2023р. у місцевого мешканця м. Миколаєва ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник умисел на поширення інформації про розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості.

Діючи з вищевказаним умислом, о 12:00 год. 03.01.2023 року, ОСОБА_5 , підтримуючи та виправдовуючи ведення зс рф агресивної війни на території України, перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи належний йому мобільний телефон марки "РОСО", з сім-картою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_1 та месенджер для швидкого обміну повідомленнями "Telegram", до якого останній зареєстрував аккаунт з нік-неймом " ОСОБА_8 " на номер телефону НОМЕР_2 , поширив в "Telegram" групі під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", учасниками якої є представники країни-агресора (рф), скріншот з додатку "Google maps" з графічним позначенням місця розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, з можливістю їх ідентифікації на місцевості, а саме земельну ділянку, яка розташована вздовж траси Е58 та обмежена з одного боку адресою: АДРЕСА_3 та з другого боку адресою: АДРЕСА_4 та повідомлення наступного змісту: "На полигоне бабахают". "Расстояние около 15 км по прямой".

Окрім того, 09.01.2023 року, громадянин України ОСОБА_5 , знаходячись у м. Миколаєві, маючи проросійсько-налаштовану позицію, в умовах швидкого інформаційного розвитку технологій та суспільства, усвідомлюючи, що російська федерація з 2014 року вчиняє проти України акт збройної агресії та маючи на меті виправдати вказані злочинні дії російської федерації та її військового, політичного керівництва, бажаючи настання наслідків збройної агресії російської федерації проти України, які полягали б в окупації території України та ліквідації її суверенітету, свідомо вчинив дії щодо поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України.

Діючи з вищевказаним умислом, 09.01.2023 року, о 09:36 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно та усвідомлюючи злочинність своїх дій, використовуючи власний мобільний телефон марки "РОСО", з сім-картою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_1 та месенджер для швидкого обміну повідомленнями "Telegram", до якого останній зареєстрував аккаунт з нік-неймом " ОСОБА_8 " на номер телефону НОМЕР_2 , поширив в "Telegram" групі під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", до складу якої входить дванадцять учасників, матеріали в яких міститься виправдовування та визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України наступного змісту: "Жесть, всю это укрохрень нужно уничтожить как вирус".

Окрім того, 08.02.2023 року о 14:36 год., громадянин України ОСОБА_5 , маючи на меті виправдати вказані злочинні дії російської федерації та її військового, політичного керівництва, бажаючи настання наслідків збройної агресії російської федерації проти України, які полягали б в окупації території України та ліквідації її суверенітету, усвідомлюючи злочинність своїх дій, перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи мобільний телефон марки "РОСО", з сім-картою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_1 та месенджер для швидкого обміну повідомленнями "Telegram", до якого останній зареєстрував аккаунт з нік-неймом " ОСОБА_8 " на номер телефону НОМЕР_2 , поширив в "Telegram" групі під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", до складу якої входить дванадцять учасників, матеріали в яких міститься виправдовування та визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України наступного змісту: "Хочу чтобы на картах вообще не существовало укры".

Після цього, 14.02.2023 року о 22:35, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно та усвідомлюючи злочинність своїх дій, використовуючи мобільний телефон марки "РОСО", з сім-картою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_1 та месенджер для швидкого обміну повідомленнями «Telegram», до якого останній зареєстрував аккаунт з нік-неймом " ОСОБА_8 " на номер телефону НОМЕР_2 , поширив в "Telegram" групі під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", до складу якої входить дванадцять учасників, матеріали в яких міститься виправдовування та визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України наступного змісту: "Я вот за Россию пошёл бы воевать. И с большим удовольствием".

В подальшому, 28.02.2023 року, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, у період з 11:27 по 11:28, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно та усвідомлюючи злочинність своїх дій, використовуючи мобільний телефон марки "РОСО", з сім-картою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_1 та месенджер для швидкого обміну повідомленнями "Telegram", до якого останній зареєстрував аккаунт з нік-неймом « ОСОБА_8 » на номер телефону НОМЕР_2 , поширив в "Telegram" групі під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", до складу якої входить дванадцять учасників, матеріали в яких міститься глорифікація осіб, що здійснюють збройну агресію на території України наступного змісту: "Вот это настоящие герои.". "Не то что твари с Мариуполя, когда они сдались, там было провизии и боеприпасов на пол года осады. А воевать они умеют только в простыми людьми". "Чего укры так слепы.". "Совсем не видят кто захватил страну".

В подальшому, о 01:27 год. 15.07.2023 року, ОСОБА_5 , продовжуючи свою протиправну діяльність, направлену на збір та поширення інформації про розташування підрозділів ЗС України, перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи належний йому мобільний телефон марки "РОСО, з сім-картою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_1 та месенджер для швидкого обміну повідомленнями "Telegram", до якого останній зареєстрував аккаунт з нік-неймом " ОСОБА_8 " на номер телефону НОМЕР_2 , поширив в "Telegram" групі під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_3 " п`ять фотозображень розташування підрозділів протиповітряної оборони в південно-східній частині м. Миколаєва з можливістю їх ідентифікації на місцевості та повідомлення наступного змісту: "Нецензурне висловлювання" уже, весь город в прожекторах, стреляют их крупняка по небу, ракеты взлетают".

При цьому ОСОБА_5 , направляючи вищевказані повідомлення, достовірно розумів, що інформація, яка міститься в направлених ним повідомленнях, збирається для подальшої передачі державі (рф), що здійснює збройну агресію проти України. Передана (поширена) ОСОБА_5 за вищевикладених обставин інформація щодо місць дислокації підрозділів ЗС України, не розміщувалася (не поширювалася) у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України, Головним управлінням розвідки Міністерства оборони України чи Службою безпеки України, що створює фактичну загрозу їх ураження чи знищення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 за епізодами від 03.01.2023р. та від 15.07.2023р. судом кваліфіковані за ч.2 ст.114-2 КК України, як поширення інформації про розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 за епізодами від 09.01.2023р., 08.02.2023р., 14.02.2023р., 28.02.2023р. судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 436-2 КК України, як поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії рф проти України, а також глорифікація осіб, що здійснюють збройну агресію на території України.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Висновок суду, щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено за обставин наведених у вироку, підтверджений зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчинені вказаних кримінальних правопорушень.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 114-2 та ч. 2 ст. 436-2 КК України є правильною і апелянтом не оспорюється. А тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України, вирок в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого, щодо невідповідності призначеного покарання його особі внаслідок суворості, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру . Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Вказуючи в апеляційній скарзі на те, що суд призначив явно несправедливе покарання та висуваючи вимогу про зміну призначеного покарання, обвинувачений не наводить жодних мотивів про існування істотної диспропорції, неадекватності між визначеним судом розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке просить призначити.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції у відповідності до положень ст. 65, 66, 67 КК України врахував, характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які відносяться один до умисного тяжкого кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, а інший до нетяжкого кримінального правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, який раніше не судимий, неодружений, офіційно не працює, має постійне місце мешкання, на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває. Щодо обставини, передбаченої ст. 66 КК України, яка пом`якшує покарання, прокурором вказано щире каяття обвинуваченого, однак суд не визнав обставиною, яка пом`якшує покарання, щире каяття обвинуваченого. За такого, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, визначена ч.2, 3 ст. 50 КК України, може бути досягнута при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання у виді позбавлення волі. Застосувавши положення ст.70 КК України, та остаточно призначивши обвинуваченому покарання у виді 5 років позбавлення волі, суд першої інстанції належним чином вмотивував своє рішення.

Суд обґрунтовано прийняв до уваги обставини вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_5 , форму вини, мотиви та спосіб їх вчинення, та вірно дійшов до висновку, що вказані кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_5 з мотивів, виправдовування, визнання правомірною збройної агресії рф проти України, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, не висловив каяття або критичної оцінки своєї поведінки, навпаки продовжив висловлювати антиукраїнські ідеї та зазначив що не жалкує про вчинене, що в свою чергу свідчить про те, що обвинувачений не бажає ставати на шлях виправлення, має намір продовжувати злочинну діяльність та є суспільно небезпечним для оточуючих, а тому вірно призначив покарання з урахуванням положень ст.70 КК України, у виді позбавлення волі як таке, що буде відповідати особі ОСОБА_5 і тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, і буде необхідним та достатнім для його виправлення та перевиховання.

Зазначені вище обставини свідчать про високий рівень ризику вчинення ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень та його стійку антисоціальну поведінку, а тому його виправлення без відбування покарання є неможливим.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд погоджується з призначеним ОСОБА_5 покаранням та вважає, що таке покарання, відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. З урахуванням цього, підстав вважати призначене обвинуваченому покарання таким, що не відповідає вимогам кримінального закону, апеляційний суд не вбачає.

Судом у відповідності до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання додержано вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, за принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Інших обставин, пом`якшуючих покарання або позитивно характеризуючих особу обвинуваченого, які б не були предметом розгляду та аналізу суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд вважає, що призначене ОСОБА_5 покарання ґрунтується на положеннях ст. ст. 50 і 65 КК України, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання і є необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому вважати призначене покарання явно несправедливим через його суворість, апеляційний суд не вбачає.

З огляду на наведене, колегією суддів, істотних порушень кримінального процесуального закону, які б стали підставою для зміни або скасування вироку, не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 червня 2024 року, стосовно ОСОБА_5 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді