УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 1 Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 про застосування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання,

встановила:

Слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Обґрунтування клопотання.

Слідчим відділення Відділу поліції 1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000437 від 29.03.2024 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у період часу з 02.05.2023 по 28.03.2024 умисно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя.

Так, 02.05.2023 о 22:15 год., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме виражався в її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

03.05.2023 о 18:00 год., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме виражався в її адресу нецензурною лайкою, ображаючи її честь та гідність та погрожував фізичною розправою.

Також, 30.05.2023 о 15:30 год., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме виражався грубою нецензурною лайкою, шарпав за одяг, штовхав, вимагав гроші.

У подальшому, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення систематичного домашнього насильства, належних висновків для себе не зробив та вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так 28.03.2024, близько 16.00 год, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи за місцем спільного проживання зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства психологічного характеру, висловлювався в бік потерпілої ОСОБА_7 нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та штовхав, що згідно висновку судово-психологічної експертизи № СЕ-19/115-24/19155-ПС від 29.10.2024, виразилось для потерпілої ОСОБА_7 , змінами в емоційному стані, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню та виникли внаслідок насильства в сім`ї і є психотравмуючою ситуацією.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

За даним фактом підозрюється гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Армавир, Краснодарського краю, громадянин України, неодружений, на утриманні дітей не маючий, освіта повна загальна середня, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

30.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.03.2024; протоколом допиту потерпілого від 04.04.2024; допитом потерпілої ОСОБА_7 від 13.04.2024; допитом свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 14.04.2024; постановою Малиновського районного суду м. Одеса від 30.06.2023; постановою Малиновського районного суду м. Одеса від 03.07.2023; постановою Малиновського районного суду м. Одеса від 17.08.2023; висновком судово-психологічної експертизи від 18.10.2024; іншими матеріалами в їх сукупності.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків (ризиків), а підставою їх застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті, а саме:

п.1 переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що підозрюваний усвідомлює можливість призначення покарання у разі визнання її винним в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, пов`язаного з позбавленням волі, за вчинення нетяжкого злочину, враховуючи що міра покарання яка йому загрожує передбачає реальне позбавлення волі строком до 2 років

п.2 незаконно впливати на свідків та потерпілу, так як, підозрюваний проживає в одному населеному пункті з останніми та після отримання копій матеріалів до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному стало відомо анкетні дані та адреси місць проживання свідків та потерпілої, у зв`язку з чим останній може на них вплинути та схилити змінити покази, в свою користь, що завадить досудовому розслідуванню.

Враховуючи положення ст. 178 КПК України (вагомість доказів в провадженні, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочину, репутацію особи, відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, відсутність місця роботи).

Враховуючи, вищезазначене виникає необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, які передбачені ст. 194 КПК України, який дійсно зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, сприяти дієвості цього кримінального провадження..

Позиція сторін у судовому засіданні.

Прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити та застосувати підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник заперечила проти задоволення клопотання. На обґрунтування своїх заперечень послалася на необґрунтованість та відсутність заявлених у клопотанні ризиків. Зазначила, що її підзахисний має дуже відповідальну поведінку, ніколи не вчиняв дій, які б свідчили про його ухилення від органу досудового розслідування або суду. Ризики, заявлені у клопотанні, не підтверджені належними доказами, а є лише припущенням сторони обвинувачення. Не надано жодного доказу та не зазначено обставин, які б свідчили про уникнення ним від слідства чи суду, а також про вчинення ним будь-якого тиску на свідків чи потерпілу. Щодо обмеження підозрюваного від спілкування з потерпілою вважає неможливим застосування, оскільки вони з потерпілою проживають у одному житлі. Просила відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника, пояснив, що нікуди не збирався тікати, прибував за кожною вимогою слідчого, тиску ні на свідків, ні на потерпілу не чинив і не збирається цього робити, працює вантажником на ринку. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Мотивація суду.

Заслухавши думку учасників розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

30.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Підозра у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, поданими сторонами кримінального провадження, дослідженими у судовому засіданні та під час прийняття слідчим суддею процесуального рішення.

У клопотанні зазначено ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Прокурор, зазначивши про ризик переховуватися від органу досудового слідства, не зазначив жодної дії підозрюваного, яка б вказувала на існування намірів підозрюваного переховуватися від слідства та покинути місце свого проживання. Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність ризику переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та суду. Поведінка підозрюваного у судовому засіданні, матеріали, додані до клопотання, свідчать про належне ставлення до своїх обов`язків.

Ризик вчинення підозрюваним тиску на свідків та потерпілу слідчий з прокурором обґрунтували дуже узагальнено та формально, а саме: «так як, підозрюваний проживає в одному населеному пункті з останніми та після отримання копій матеріалів до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному стало відомо анкетні дані та адреси місць проживання свідків та потерпілої, у зв`язку з чим останній може на них вплинути та схилити змінити покази, в свою користь, що завадить досудовому розслідуванню».

Незрозуміло таке посилання слідчого та прокурора на те, що після отримання копій матеріалів підозрюваному «стало відомо» анкетні дані та адресу місця проживання потерпілої, зважаючи на те, що потерпіла є його матір`ю та проживає з ним за однією адресою.

Крім того, зазначивши про ризик впливу на свідків, прокурор не зазначив на кого конкретно із свідків може впливати підозрюваний, в чому цей вплив може полягати та які наслідки це матиме для кримінального провадження, враховуючи повне визнання підозрюваним своєї вини в інкримінованому йому правопорушенні. На переконання слідчого судді освітній рівень підозрюваного, відсутність знань в галузі права не надає йому можливості орієнтуватися у змісті показань свідків, значимості їх показань, а відповідно і тиску з метою якось змінити ці покази, щоб вони перестали бути доказами у кримінальному провадженні.

За викладених обставин слідчий суддя вважає, що не існує жодного із заявленим прокурором ризиків.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.131 КПК України є запобіжні заходи є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з п.п. 2, 3 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора і може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Ані в клопотанні, ані в судовому засіданні прокурором не було доведено потребу досудового розслідування у застосуванні до підозрюваного такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання, не було доведено, що застосуванням такого запобіжного заходу може бути виконане якесь завдання при досудовому розслідуванні.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.132, 177, 178, 179, 183, 184, ч. 5 194, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Відмовити слідчому СВ Відділу поліції № 1 Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про застосування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1