Справа № 991/5611/24
Провадження 1-кп/991/72/24
У Х В А Л А

14 березня 2025 року м.Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000353 від 01.08.2023 (об`єднаному із кримінальним провадженням № 0000853 від 27.09.2019) за обвинуваченням

ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 358 КК України,

ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України,

клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченої ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

1. Історія провадження

Ухвалою суду від 08.01.2025 призначено судовий розгляд означеного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні колегією у складі трьох суддів.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2025 для розгляду кримінального провадження визначено колегію суддів у складі: головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

05.02.205 захисник ОСОБА_11 подав клопотання про зміну застосованого до обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання.

2. Обґрунтування клопотання

В обґрунтування вимог клопотання захисник зазначив про таке:

1) припинилася мета запобіжного заходу у вигляді застави. Захисник зазначив, що з огляду на закінчення строку дії обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_7 , припинила існування мета застави - забезпечення виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу;

2) відсутні ризики, якими обумовлювалася необхідність застосування запобіжного заходу, оскільки:

- обвинувачена демонструє належну процесуальну поведінку, виконує процесуальні обов`язки навіть після закінчення строку їх дії, сумлінно виконує обов`язок з`явитися за викликом до слідчого та суду;

- обвинувачена має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, має малолітню дитину та літніх батьків на утриманні, не судима;

- протягом досудового розслідування не зафіксовано фактів знищення чи спотворення обвинуваченою доказів у кримінальному провадженні;

- протягом строку дії обов`язків не зафіксовано фактів незаконного впливу з боку обвинуваченої на свідків чи інших підозрюваних (обвинувачених) у кримінальному провадженні. Незважаючи на припинення строку дії обов`язків обвинувачена продовжує утримуватися від спілкування із цими особами;

- відсутні обставини, які вказують на те, що обвинувачена протягом досудового розслідування та під час судового провадження будь-яким чином перешкоджала кримінальному провадженню;

- сторона обвинувачення не зверталася із клопотанням про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачену, чим підтвердила відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України;

3) відсутні вагомі докази про вчинення саме обвинуваченою ОСОБА_7 кримінального правопорушення;

4) з огляду на тривалість застосування запобіжного заходу наявні підстави для зменшення обсягу обмежень, застосованих до обвинуваченої ОСОБА_7 .

3. Позиції учасників судового провадження

Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_11 підтримали клопотання з наведених у ньому підстав. Просили клопотання задовольнити та змінити застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід із застави на особисте зобов`язання.

Прокурор ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання.

В обґрунтування своєї позиції зазначив, що:

- розмір застави не є обтяжливим для обвинуваченої;

- обставини, які зумовлювали необхідність застосування запобіжного заходу, не змінилися та продовжують існувати, зокрема існує ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні;

- належна процесуальна поведінка обвинуваченої є показником дієвості застосованого запобіжного заходу.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та наявних матеріалів кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

4. Встановлені обставини

Згідно з наявними матеріалами кримінального провадження ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 19.05.2023 у справі № 991/3980/23 до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень та покладено виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 02.07.2023.

Застава у визначеному розмірі внесена 22.05.2023 ОСОБА_13 .

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 01.02.2024 у справі № 991/602/24 суму застави зменшено до 180 000 гривень.

Відомостей про продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_7 після 02.07.2023 матеріали кримінального провадження не містять.

5. Оцінка та мотиви суду

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

З огляду на зміст ч. 7 ст. 194, ч. 4 ст. 199, ч. 4 ст. 201 КПК України клопотання про продовження запобіжного заходу, строку дії обов`язків, зміну запобіжного заходу, скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, або зміну способу їх виконання розглядаються згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Загальні підстави і порядок застосування запобіжного заходу визначені у ст. 194 КПК України. Означеною нормою, передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд має дослідити та встановити такі обставини: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом клопотання підставою для зміни запобіжного заходу є:

- відсутність ризиків, що були встановлені під час застосування запобіжного заходу;

- закінчення строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, якими обумовлювалося застосування запобіжного заходу;

- тривалість застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

5.1. Щодо існування ризиків

Суд встановив, що підставою для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави стала наявність ризиків, передбачених п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У контексті тверджень захисника про відсутність цих ризиків суд враховує таке.

1) ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 358 КК України. Злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України, відноситься до особливо тяжких корупційних злочинів. Санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна. Отже, звільнення від відбування покарання з випробуванням або застосування більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, у разі ухвалення обвинувального вироку за цей злочин в загальному порядку не передбачено;

2) за змістом обвинувального акта ОСОБА_7 відповідно до відведеної їй ролі, на підставі довіреності, виданої фізичною особою: уклала із ПП «Берест» договори на придбання будівлі Інформаційно-обчислювального центру та прилеглих до неї земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 ; уклала із Щасливською сільською радою договори щодо продажу вищевказаних об`єктів нерухомого майна.

Також ОСОБА_7 використала експертні звіти щодо ринкової вартості будівлі Інформаційно-обчислювального центру та прилеглих до неї земельних ділянок у межах загальної завищеної суми - 15 840 000 гривень, надіславши їх до Щасливської сільської ради разом із листом-пропозицією щодо продажу вищевказаних об`єктів нерухомого майна;

2) розмір шкоди згідно з пред`явленим обвинуваченням становить 7 842 772 гривні. В ухвалі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 19.05.2023 зазначено, що кошти від відчуження нерухомого майна отримала сестра ОСОБА_7 ;

3) встановлену КПК України процедуру отримання показань. Статтею 23 КПК України передбачена безпосередність дослідження доказів. За загальним правилом суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. За такої умови ризик незаконного впливу на свідків може зберігати свою актуальність до моменту безпосереднього отримання судом показань та їх дослідження.

Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на обвинувачену як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати показання щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються обвинуваченій та не мають безпосереднього зв`язку із її особою (наприклад показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Судовий розгляд цього кримінального провадження перебуває на початковій стадії, свідки ще не допитувалися.

Наведені обставини свідчать про актуальність принаймні двох ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику переховування обвинуваченої від суду; ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Обставини, якими захисник обґрунтовує клопотання (належна процесуальна поведінка, стійкі соціальні зв`язки), впливають лише на ступінь ймовірності вчинення дій, що перешкоджають кримінальному провадженню. Проте, з огляду на обставини, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, є не надто вагомими, щоб дійти висновку про неактуальність ризиків та недоцільність застосування запобіжного заходу.

Прибуття за викликом до суду, підкорення законним вимогам та розпорядженням суду є процесуальними обов`язками обвинуваченої. Їх невиконання є підставою для застосування заходів процесуального примусу або ж зміни запобіжного заходу на більш тяжкий.

Крім того, враховуючи стадію, на якій перебуває кримінальне провадження, кількість судових засідань, проведених цим складом суду, на дату розгляду цього клопотання відсутні достатні підстави для констатації судом факту бездоганної процесуальної поведінки з боку обвинуваченої ОСОБА_7 .

Отже, твердження захисника про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України не знайшли свого підтвердження за наслідками розгляду цього клопотання.

5.2. Щодо припинення мети застосування запобіжного заходу у вигляді застави

Суд не погоджується з аргументами захисника про те, що запобіжний захід у вигляді застави з огляду на закінчення строку дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, припинив свою мету.

Стаття 194 КПК України визначає перелік обов`язків, які можуть покладатися судом на підозрюваного/обвинуваченого у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу. Частина 5 ст. 194 КПК України визначає такі умови покладення додаткових обов`язків: застосування стосовно підозрюваного/обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою; доведеність всіх обставин, передбачених частинами 1-3 ст. 194 КПК України. Ці обов`язки не є окремим запобіжним заходом, а застосовуються додатково до застосованого запобіжного заходу при наявності визначених в ч. 5 ст. 194 КПК України умов.

Натомість ч. 7 ст. 42 КПК України визначає загальні обов`язки, які покладаються на підозрюваного/обвинуваченого.

Зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного/обвинуваченого згідно з процесуальним законом і діють з часу набуття статусу підозрюваного, незалежно від застосування запобіжного заходу.

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Тобто у ч. 1 ст. 182 КПК України не міститься вказівка на те, що застава забезпечує саме виконання обов`язків, що покладені на підозрюваного/обвинуваченого слідчим суддею чи судом. Законодавець використовує термінологію «з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків». До таких обов`язків, на переконання суду, відносяться і загальні обов`язки, передбачені ст. 42 КПК України.

Про це також свідчить і конструкція ч. 8 ст. 182 КПК України, яка визначає умови звернення застави у дохід держави.

У цій нормі зазначено, що застава звертається в дохід держави:

- у разі невиконання обов`язків заставодавцем;

- якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки;

- якщо підозрюваний, обвинувачений порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки.

Отже, вказана у ст. 182 КПК України мета забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків не пов`язана лише з тими обов`язками, які визначені в ст. 194 КПК України і застосовуються додатково до запобіжного заходу, а охоплює більш широке їх поняття, яке поглинається ч. 7 ст. 42 КПК України.

Враховуючи положення КПК України, зокрема параграф 1 глави 18, застава не має визначеного строку дії, діє до її скасування, зміни, звернення в дохід держави, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження.

5.3. Щодо наявності підстав для зміни запобіжного заходу

За змістом статті 178 КПК України питання щодо необхідності та характеру запобіжного заходу, який належить застосувати до обвинуваченого, має вирішуватися за наслідками оцінки усієї сукупності обставин, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується.

Враховуючи:

- характер і тяжкість, інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень;

- характер існуючих ризиків, якими обумовлено застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу;

- розмір шкоди, згідно з пред`явленим обвинуваченням;

- розмір застави, застосований до обвинуваченої, який є меншим за розміри встановлені п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України для осіб, які обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину;

- відсутність процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України,

суд вважає, що застава у сумі 180 000 гривень не є надто обтяжливою для обвинуваченої та є співрозмірною до факту і обставин, інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Поведінка обвинуваченої в період дії застави свідчить про те, що застосований до неї запобіжний захід у вигляді застави у визначеному слідчим суддею розмірі, є таким, що достатньою мірою гарантує виконання покладених на обвинувачену обов`язків та забезпечує її належну поведінку у цьому кримінальному провадженні.

У контексті аргументів захисника щодо відсутності вагомих доказів про вчинення обвинуваченою ОСОБА_7 інкримінованих кримінальних правопорушень суд зазначає, що оцінку обставинам пред`явленого обвинувачення та дослідженим доказам суд надаватиме у нарадчій кімнаті. А отже, ці аргументи захисника є безпідставними та не є підставою для зміни запобіжного заходу.

6. Висновки суду

З урахуванням встановлених обставин суд не вбачає підстав для зміни застосованого до обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання.

Отже, у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу, належить відмовити.

Керуючись статтями 194, 201, 315, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченої ОСОБА_7 .

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3