Справа №345/620/25
Провадження № 1-кп/345/171/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2025 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000012 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш Івано-Франківська обл., зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , освіта базова вища, не одруженого, працюючого комерційним директором ФОП « ОСОБА_5 » АДРЕСА_2 , особа із інвалідністю 3 групи, раніше судимий 10.11.2021 Долинським районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки; 14.12.2023 ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області замінено не відбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці і 10 днів, на виправні роботи із відрахуванням 20% заробітку в дохід держави строком на 2 роки, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянин України, за ч.1 ст. 389 КК України,-

в с т а н о в и в:

що ОСОБА_4 ухилився від відбування покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю.

Кримінальне правопорушення (проступок) вчинено при наступних обставинах:

Так, вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10.11.2021 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, та засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

14.12.2023 ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області засудженому ОСОБА_4 замінено невідбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці і 10 днів, на виправні роботи із відрахуванням 20% заробітку в дохід держави строком на 2 роки.

30 січня 2024 року засудженого ОСОБА_4 для відбуття покарання не пов`язаного з позбавленням волі - у виді виправних робіт строком на 2 роки із відрахуванням 20% заробітку в дохід держави та додаткового покарання позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, працівниками Калуського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області взято на облік та під розпис ознайомлено з порядком та умовами відбуття покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Проте, 05.02.2025 ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, ігноруючи рішення суду яке призначене вироком Долинського районного суду від 10.11.2021 в частині додаткового покарання, відповідно до якого він позбавлений права керування транспортними засобами строком на 3 роки, маючи реальну можливість його виконувати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, керував автомобілем марки MAZDA CX5, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , рухався вулицями м. Калуша Калуської ТГ Івано-Франківської області, де приблизно в 17 годин 40 хвилин, по вул. Хіміків був зупинений працівниками Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області, у зв`язку з чим ухилився від додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, тобто займатися певною діяльністю.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, вчинив при обставинах, наведених в обвинувальному акті. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати.

Суд, визнавши у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 який повністю визнав свою вину у вчиненому і не бажає досліджувати у судовому засіданні докази, які були зібрані в процесі досудового слідства і прокурор не заперечує проти цього. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження, а його неправомірні дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 389 КК України, оскільки він ухилився від відбування покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання, позицію прокурора.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він згідно з довідкою медичного закладу на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, має зареєстроване місце проживання, за яким позитивно характеризується, є особою з інвалідністю третьої групи, раніше судимий, зокрема, 10.11.2021 Долинським районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки; 14.12.2023 ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області замінено не відбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці і 10 днів, на виправні роботи із відрахуванням 20% заробітку в дохід держави строком на 2 роки.

Судом встановлено, що обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

У судовому засіданні прокурор просив врахувати дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі обставини, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 389 КК України у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду. За сукупністю вироків шляхом складання покарання за цим вироком та невідбутого покарання за ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 14.12.2023, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року 7 (семи) місяців пробаційного нагляду.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає, що у відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень з урахуванням всіх обставин справи, даних характеризуючих особу обвинуваченого, пом`якшуючих покарання обставин.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, поведінку обвинуваченого під час та після вчинення протиправних дій, зокрема, визнання ним своєї винуватості, його щире каяття, беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, позицію прокурора, враховуючи відсутність обтяжуючих та наявність пом`якшуючих покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно обрати покарання в межах санкції ч. 1 ст. 389 КК України та на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання, призначене ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 14.12.2023.

Як вбачається із листа ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області Калуський РВ №38/7/983-25 від 06.03.2025 ОСОБА_4 перебуває на обліку у їхній установі, станом на 06.03.2025 засуджений відбув 1 рік 1 місяць виправних робіт із призначених судом 2 років, невідбута частина покарання у виді випраних робіт складає 11 місяців (а.с.45).

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення - одному дню обмеження волі відповідають три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт. Разом з цим, відповідно до п.5 ч.1 вищенаведеної норми Закону діє співвідношення - одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Згідно з ч.6 ст.72 КК України встановлені в частині першій цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.

Отже, виходячи з аналізу вищенаведеної норми, одному дню пробаційного нагляду, відповідає півтора дні виправних робіт, а тому при призначені остаточного покарання за правилами ст.71 КК України може бути приєднано 7 місяців пробаційного нагляду.

Із такого розрахунку слідує, що остаточне покарання за правилами ст. ст. 71, 72 КК України ОСОБА_4 може бути призначено у виді 1 року 7 місяців пробаційного нагляду.

Саме таке покарання суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, воно буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, не буде становити особистий надмірний тягар для особи та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався, підстави для його визначення на даному етапі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт на майно не накладався. Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374, 394-395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

Відповідно до ст. 59-1 КК України, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання, призначене ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 14.12.2023, та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (рік) 7 (сім) місяців, з покладенням на підставі ст.59-1 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 у обчислювати з дня постановки останнього на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: відеозаписи із нагрудних камер поліцейських, які знаходяться на електронному носії (диску) марки «Fiesta», типу «DVD+R» в кримінальному провадженні №0000012 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: