Справа № 206/4246/24
Провадження № 1-кп/206/66/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2025м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001957 від 02.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Самарського районного суду міста Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001957 від 02.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України.

18.03.2025 прокурор ОСОБА_3 надала клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки раніше встановлені ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення не зменшилися та продовжують існувати. Таким чином, просить суд продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів без зміни визначеного раніше розміру застави.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала раніше подане клопотання, просила його задовольнити.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні надав заперечення на клопотання сторони обвинувачення про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому просив клопотання прокурора залишити без задоволення, змінити запобіжний захід обвинуваченому на більш м`який, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання з покладанням на нього відповідних обов`язків, вважає ризики, які вказані у клопотанні прокурора необґрунтованими. Також зазначає, що на даний час відпала потреба у застосуванні саме такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні надав письмове клопотання про зміну запобіжного західу тримання під вартою на більш м`який, а саме у вигляді нічного домашнього арешту, також підтримав клопотання захисника, просив його задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про проведення судового засідання без її участі.

Суд, заслухавши клопотання прокурора та захисника, думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_4 під вартою, суд бере до уваги, що обвинувачений неодружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Крім того наявні відомості про те, що ОСОБА_4 позбавлений батьківських прав, а відносно матері похилого віку неодноразово вчиняв домашнє насильство за що притягувався до адміністративної відповідальності. Крім того, обвинуваченому відомі анкетні та контактні дані потерпілої та свідків у кримінальному провадженні, тому розуміючи тяжкість злочину та невідворотність покарання, останній може здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні.

Вказані обставини у сукупності дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, з метою ухилення від кримінального покарання може без перешкод залишити своє місце проживання та переховуватися від прокуратури та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному правопорушенні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Вирішуючи, який запобіжний захід застосувати, слідчий суддя у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України врахував тяжкість покарання, особу обвинуваченого, вік, стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого.

Судом не встановлено даних про зменшення ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» («Klishyn v. Ukraine» № 306/1/04 від 23.02.2012) наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

В свою чергу, суд не може залишити поза увагою те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слід подовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 30 січня 2025 включно без зміни раніше визначеного розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 199, 331, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001957 від 02.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 24.05.2025 року включно без зміни раніше визначеного розміру застави.

Залишити суму застави, яка ухвалою слідчого судді від 04.06.2024 та 29.07.2024 року визначена достатньою для внесення її як застави.

По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим. Продовження цього строку можливе у порядку, переліченому ст. 199 КПК України.

Вручити копію ухвали прокурору, начальнику ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4» в Дніпропетровській області, обвинуваченому, захиснику негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, оскарження ухвали не зупиняє її дію.

Ухвала підлягає оскарженню в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, для особи яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Проголошення повного тексту ухвали 25.03.2025 року.

Суддя: ОСОБА_1