Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

23 січня 2025 року м. Рівне

Справа № 567/1760/24

Провадження № 11-сс/4815/2/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю :

представника - адвоката ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Острозького районного суду Рівненської області від 04 листопада 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого відділення поліції №3 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Острозького районного суду Рівненської області від 04 листопада 2024 року, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК.

Як зазначено в обгрунтування цього рішення, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданої ОСОБА_6 скарги з посиланням на те, що подана заява про вчинення кримінального правопорушення не містить відомостей, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення в розумінні ст. 11 КК, за своїм змістом та суттю не є повідомленням про кримінальне правопорушення, оскільки у ній не наведено даних про вчинення діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, тому підстав вказувати на бездіяльність слідчих відсутні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить вказане судове рішення скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області внести відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК, стосовно ОСОБА_7 при вчинення ним кримінального правопорушення 07.10.2024 року.

На обгрунтування цих вимог зазначено, що 07.10.2024 ним була подана заява до ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ст. 382 КК щодо невиконання ухвали Острозького районного суду Рівненської області від 28.03.2024, яка набрала законної сили 13.04.2024 у цивільній справі № 567/574/24 про забезпечення позову.

Вважає, що оскільки диспозиція ст. 382 КК не містить будь-яких посилань про настання кримінальної відповідальності за цією нормою лише після відкриття виконавчого провадження або після складення державним виконавцем акту про невиконання рішення суду, то висновок слідчого є неправильним.

Окрім того, у долученій до заяви ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 07.10.2024 та скарзі на бездіяльність слідчого відеозаписі, присутній ОСОБА_7 , який вказує на його обізнаність щодо ухвали Острозького районного суду від 28.03.2024 у цивільній справі № 567/574/24 про забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали судової справи, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

При цьому, початок досудового розслідування регламентовано ст. 214 КПК, за приписами частини першої якої, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно ч. 4 ст. 214 КПК слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 556/450/18 від 30 вересня 2021 року.

Відповідно до п. 1 розділу 2 Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298, до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Як убачається з матеріалів цієї справи, 07.10.2024 ОСОБА_6 звернувся до ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК, щодо невиконанням ОСОБА_7 ухвали Острозького районного суду від 28.03.2024 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_8 до Комісії з врегулювання майнових відносин КСП "Світанок", Острозької міської ради, ОСОБА_7 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Зі змісту цієї ухвали вбачається, що вона постановлена місцевим судом за відсутності сторін провадження.

Згідно поданої ОСОБА_6 заяви до вказаного підрозділу поліції, 22.09.2024 близько 15.30 та 23.09.2024 близько 11 год. ОСОБА_7 здійснював демонтаж та проводив будівельні роботи щодо зерноплощадки №4 загальною площею 604,8 кв.м. (здійснював демонтаж огорожі), а тому він вважає, що в діях ОСОБА_7 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК.

Окрім того слід зазначити, що матеріали скарги не містять доказів, що вказана ухвала Острозького районного суду від 28.03.2024 про забезпечення позову у цивільній справі №567/574/24 доведена до відома ОСОБА_7 , перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби або виконавцем складались акти про невиконання ухвали суду, так і додані до скарги відеоматеріали не містять відомостей що ОСОБА_7 здійснював демонтаж або проводив будівельні роботи щодо нерухомого майна зазначеного в ухвалі суду.

При цьому колегія суддів враховує, що у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України (справа N 1-31/2011 20 жовтня 2011 року) Конституційний суд вирішив, що в аспекті конституційного подання (щодо суб`єктів отримання доказів у кримінальній справі в результаті здійснення оперативно-розшукової діяльності) положення першого речення частини третьої статті 62 Конституції України, згідно з яким обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, слід розуміти так, що звинувачення в скоєнні злочину не може ґрунтуватися на фактичних даних, отриманих в результаті оперативно-розшукової діяльності уповноваженою на те особою без дотримання конституційних положень або з порушенням порядку, встановленого законом, а також отриманих шляхом здійснення цілеспрямованих дій щодо їх збору і фіксації із застосуванням заходів, передбачених законом України "Про оперативно-розшукову діяльність", особою, не уповноваженою на здійснення такої діяльності

Частиною 1 ст. 382 КК встановлено відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Об`єктивна сторона злочину за ч. 1 ст. 382 КК полягає в одному із таких, альтернативно зазначених у диспозиції діянь, як: а) невиконання (ухилення від виконання) вироку, рішення ухвали, постанови суду або б) перешкоджання їх виконанню. Склад злочину є формальним, оскільки його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь - дії (перешкоджання) чи бездіяльності (невиконання), і саме з цього моменту злочин визнається закінченим та набуває триваючого характеру.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про кримінальне правопорушення є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, однак таких даних заявником не надано.

Скаржником об`єктивних даних, які свідчать про ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК за викладених у заяві обставин не наведено, зокрема не надано доказів про те, що ОСОБА_7 свідомо не виконував ухвалу суду, а тому з огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що заява ОСОБА_6 зводиться до суб`єктивного бачення описаної ситуації, а тому не може вважатись такою, що підлягає внесенню до ЄРДР.

Також колегія суддів враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 382 КК, до категорії проваджень у формі приватного обвинувачення, законодавцем не передбачено (ст. 477 КПК).

Доказів на спростування висновків слідчого судді апелянтом надано не було та у ході апеляційного розгляду не встановлено, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 не вбачається.

Водночас колегія суддів зауважує, що така відмова не перешкоджає ОСОБА_6 повторно звернутися із заявою/повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Острозького районного суду Рівненської області від 04 листопада 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 - без задоволення.

Ця ухвала остаточна, касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3