Справа № 346/5591/24
Провадження № 1-в/346/87/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської областів складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника колонії ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Угринів Івано-Франківської області , громадянину України, засудженому 06.04.2023 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 із застосуванням ст.69, ч.2 ст.296, ч.4 ст.186 із застосуванням ст. 69, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяців без конфіскації майна,

початок строку19.07.2022 р.

кінець строку: 18.10.2026 р.

В С Т А Н О В И В :

14.10.2024 адміністрація Коломийської виправної колонії № 41 звернулася з поданням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_5 , яке обгрунтовували тим, що засуджений ОСОБА_5 за час тримання в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» не допускав порушень установленого порядку відбування покарання, дисциплінарні стягнення на нього не накладалися, заохочення не застосовувались. З 22.06.2023 року відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)», де не допускав порушень встановленого порядку відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладалися, застосовано заохочення у виді подяки за зразкову поведінку та добросовісне ставлення до праці. Вказує, що засуджений залучається до робіт по благоустрою в місцях позбавлення волі, забезпечення колонії продовольством та поліпшення житлово-побутових умов засуджених. З 03.01.2024 року переведений до дільниці соціальної реабілітації. У відносинах з іншими засудженими неконфліктний. До працівників адміністрації ввічливий та тактовний. Станом на 02 вересня 2024 р. відбув 1/2 призначеного судом строку покарання.Став на шлях виправлення.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.11.2024 подання задоволено, засудженому ОСОБА_5 замінено невідбуту частину покарання,призначеного вироком від 06.04.2023 року Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.2 ст.296, ч.4 ст.186 КК України,у видіпозбавлення волі, - на більш м`яке покарання увиді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік 11 (одинадцять) місяців 4 (чотири) дні. В строк відбуття покарання у виді пробаційного наглядузараховано час перебування засудженого під вартою з 14.11.2024 року по день початку відбуття покарання у виді пробаційного нагляду,із розрахунку один день знаходження під вартою до двох днів пробаційного нагляду. На період відбування засудженим покарання у виді пробаційного нагляду, покладено на нього наступні обов`язки:1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 20.01.2025 року ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від14.11.2024 скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

Представник Коломийської ВК № 41 в судовому засіданні подання підтримав, просив задовольнити з підстав зазначених у ньому. Додав, що засуджений на даний час має одне заохочення та не має стягнень, активно залучається до робіт з благоустрію поза нормово.

Засуджений в судовому засідання пілтримав подання адміністрації колонії та просив суд замінити йому покарання на більш м`яке, а саме у виді пробаційного нагляду.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що можливо заміна покарання на більш м`яке, а саме у виді обмеження волі, а щодо заміни покарання на інше більш м`яке покарання заперечила.

Заслухавши сторони, дослідивши подання та надані докази, суд доходить висновку, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.1ст. 82 КК України Невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.(ч.3 ст.82 КК України).

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, зокрема: не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі; (п.2 ч.4 ст.82 КК України)

Умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: 1) засуджений відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі; 2) він став на шлях виправлення; 3) він фактично відбув встановлену ч. 4 ст. 82 частину призначеного судом покарання.

При вирішенні даного питання судом враховуються положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Коломийській виправна колонія «№ 41)» з 22.06.2023 року.

Згідно вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.04.2023 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 із застосуванням ст.69, ч.2 ст.296, ч.4 ст.186 із застосуванням ст. 69, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяців без конфіскації майна.

Початок строку покарання з 19.07.2022 р., кінець строку - 18.10.2026 р.

На час розгляду подання засуджений відбув більше 1/2 призначеного судом строку покарання.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Отже, становлення особи на шлях виправлення розцінюється як сукупність даних щодо прагнення засудженого до такого виправлення, тобто позитивні зрушення в його поведінці, так й його ставленні до праці, які, в свою чергу, свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може бути ефективно продовжуватись й в умовах відбування менш суворого покарання.

При цьому, висновок про становлення особи на шлях виправлення має ґрунтуватись не лише на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування зміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Разом з цим під сумлінною поведінкою необхідно розуміти дотримання режиму відбування покарання, виконання покладених на засудженого законних обов`язків, виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання, поведінкою в побуті, стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Діюче законодавство наголошує на тому, що при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, слід ретельно з`ясувати той факт, що засуджений став на шлях виправлення, що вбачається із сукупності даних, а саме: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльності, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці тощо.

В той же час, однією із обов`язкових умов для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність засудженим, що він став на шлях виправлення.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 в умовах позбавлення волі перебуває з 19.07.2022 року. За час тримання в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» не допускав порушень вимог режиму утримання, заходи стягнення та заохочення не застосовувалися.

З 22.06.2023 року ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)».

За змістом характеристики на засудженого, ОСОБА_5 за час відбування покарання не допускав порушення встановленого порядку відбування покарання. За добросовісне виконання покладених обов`язків та сумлінну поведінку оголошено одне заохочення (01.04.2024 року). З 03.01.2024 року відбуває покарання у дільниці соціальної реабілітації, за заявою засудженого залучається без оплати праці до робіт з благоустрою колонії і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством. До роботи відноситься добросовісно та має сумлінну поведінку. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення». У відношенні до представників адміністрації ввічливий та тактовний, виконує їхні вимоги. Бере активну участь у програмах/заходах, не допускає порушень, має бажання змінити своє життя та підтверджує це активними вчинками. Бере активну участь у програмах. Усвідомлює, що саме треба змінювати, бере участь в реалізації плану індивідуальної роботи.

Зі змісту довідки про заохочення та стягнення засудженого вбачається, що ОСОБА_5 01.04.2024 року отримав одну подяку за зразкову поведінку та добросовісне ставлення до праці.

Відповідно до довідок № 192 від17.09.2024 та №93 від 04.03.2025 про працевикористання засудженого, засуджений ОСОБА_5 працював та отримував заробітну плату з квітня 2024 по січень 2025 року від 9 до 27 днів на місяць.

Відповідно до довідки начальника установи ОСОБА_5 залучається до робіт з благоустрою колонії та прилеглих територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених та до допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством в період з 01.01.2024 по 28 02.2025 року.

Відповідно до відомостей щодо проведення оцінки ризиків повторного вчинення правопорушення на засудженого ОСОБА_5 , такий ризик оцінено на середньому рівні.

Вирішуючи питання, чи досягнута мета покарання, а саме виправлення засудженого ОСОБА_5 в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком, суд враховує, що засуджений отримав тільки одне заохочення за весь період відбування покарання та почав працювати тільки з січня 2024 року, хоча в місцях позбавлення волі перебуває з 19.07.2022 року.

Наявність у ОСОБА_5 одного заохочення з боку адміністрації установи, як і відбуття ним встановленої законом частини строку покарання, не можуть слугувати безумовними підставами для заміни покарання більш м`яким. При цьому, суд враховує, що висновок про виправлення засудженого повинен ґрунтуватись на даних про особу засудженого, його поведінку за весь період перебування у виправній колонії, а наведені в подані доводи про наявність підстав для застосування до засудженого положень ст.82 КК України у своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України, виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Отже, на даний час суд не вбачає підстав стверджувати, що засуджений став на шлях виправлення та до нього може бути застосовано положення ст.82 КК України, а саме заміна невідбутого покарання більш м`яким.

На підставі наведеного та ст. 82 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

в задоволенні подання Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» Міністерства юстиції України про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_5 , засудженому 06.04.2023 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 із застосуванням ст.69, ч.2 ст.296, ч.4 ст.186 із застосуванням ст. 69, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяців, відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали складено та оголошено 10.03.2025 року.

Головуючий суддя : ОСОБА_1