Справа № 736/2581/24
Номер провадження 1-кп/736/182/24
У Х В А Л А

26 грудня 2024 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

провівши у залі судового засідання Корюківського районного суду Чернігівської області підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 04.08.2024 за № 0000175 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Михайлівське, Новгород Сіверського району, Чернігівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Корюківського районного суду Чернігівської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.08.2024 за № 0000175 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурор під час судового засідання звернувся до суду з клопотанням .про продовження строку тримання під вартою, визначеного ОСОБА_4 терміном на 60 днів. Клопотання мотивоване тим, що ризики передбачені пунктами 1, 3, частини 1 статті 177 КПК України не зникли, зазначив, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, що не пов`язане з триманням під вартою не забезпечить належне виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Потерпілий в судовому засідання не прибув, про час проведення судового засідання повідомлений належним чином, повідомив, що стан його здоров`я не дозволяє йому приймати участь у судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив в задоволенні клопотання прокурора відмовити, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний із триманням під вартою, або домашній арешт, або призначити заставу.

Захисник обвинуваченого, ОСОБА_5 , зазначив, що клопотання не підлягає задоволенню, адже воно не підкріплено жодними доказами та ґрунтується на припущеннях. Застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише з тієї підстави, що існує ризик переховування від суду, не є обґрунтованим, адже такий ризик існує завжди і лише він не може бути підставою для тримання особи під вартою. Наведене неодноразово зазначалося Європейським судом із захисту прав людини. Твердження прокурора про те, що неможливо застосувати більш м`які запобіжні заходи є хибним, адже у обвинуваченого є син, який є військовослужбовцем та може виступити заставодавцем. Стан здоров`я ОСОБА_4 та його діагноз говорить про те, що йому необхідна постійна, якісна медична допомога, яку він не має можливості отримати в умовах тримання під вартою, а тому захисник вважає, що клопотання є необґрунтованим належним чином та не підлягає задоволенню, і просить змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт або заставу.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження дійшов наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Корюківського районного суду Чернігівської області від 06.08.2024 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Ухвалою Корюківського районного суду Чернігівської області від 31.10.2024 ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30.12.2024.

Підставою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 визначено ризик переховування від слідства та суду, ризик впливу на свідків у кримінальному провадженні, наявність цих ризиків підтверджена достатніми доказами.

Відповідно до частини 7 статті 42 КПК України, протягом усього часу з моменту набуття певною особою статусу обвинуваченого, на неї покладено певні процесуальні обов`язки.

Згідно з частиною 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1, 3 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно з частиною 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто обґрунтованість застосування запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких такий запобіжний захід було застосовано, та внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

Враховуючи те, що встановлені судом обставини при обранні та продовженні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме у вбивстві, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, в зв`язку з чим, розуміючи невідворотність покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим у інкримінованому кримінальному правопорушенні може переховуватися від суду чи вчинити інші кримінальні правопорушення. До того ж суд зважає, на особливу небезпечність, вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, що підсилює відчуття невідворотності призначення реальної міри покарання і як наслідок може спонукати обвинуваченого до переховування, аби уникнути реального покарання. При цьому враховується те, що на даний час не розпочато судовий розгляд та не було досліджено доказів по справі не здійснено допиту свідків, а тому ризик можливого впливу на свідків не зник та не зменшився. Отже, наявні достатні підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 .

Щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту або застави, то суд зауважує, що такі види запобіжного заходу не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Суд вказує, що під час розгляду доцільності продовження такого запобіжного заходу як тримання під вартою суд повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних інтересів. Наявність підстав для тримання під вартою особи має оцінюватися судом в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Якщо того вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи тоді тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано. Суд вважає, що всі конкретні обставини цього кримінального провадження свідчать про те, що права обвинуваченого ОСОБА_4 на особисту свободу не превалюють над стандартами охорони загальносуспільних інтересів.

З огляду на зазначене, а також враховуючи те, що судове провадження не завершене до спливу строку тримання під вартою суд приходить до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 та задоволення клопотання прокурора.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183, 199-201, 331 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, а саме: до 24 лютого 2025 року 18 год. 02 хв.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення або отримання її копії - безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1