УХВАЛА

Іменем України

20 грудня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі слідчої ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Слідча СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, володільцем якого являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене 12.12.2024 під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира №296/10887/24 від 26.11.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 1600 доларів США номіналом по 100 доларів.

В обґрунтування клопотання слідчого зазначено, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000543 від 31.07.2024 за підозрою: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що УСР в Житомирській області під час проведення гласних та негласних слідчих ( розшукових) дій встановлено групу осіб, яка в період з липня 2024 року по теперішній час, на території Житомирської області здійснюють крадіжку нафтопродуктів ( дизельного палива) з ЛВДС "Новоград-Волинський" (с. Майстрова Воля) АТ "Укртранснафта", , розташованої за адресою: Житомирська область, Звягельський район, с. Майстрова Воля, вул. Наливна станція, 1а діючи при цьому в умовах воєнного стану.

Відповідно до результатів проведених гласних та негласних слідчих (розшукових) дій у проваджені, а також враховуючи матеріали УСР в Житомирській області ДСР НПУ згідно яких встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира №296/10887/24 від 26.11.2024 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 . В ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 1600 доларів США номіналом по 100 доларів.

12.12.2024 слідчим у кримінальному провадженні вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову.

У зв`язку з викладеним, арешт вищевказаних грошових коштів у даному кримінальному провадженні необхідний для збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

В судовому засіданні слідча клопотання про арешт підтримала з викладених у ньому підстав.

ОСОБА_4 заперечив щодо арешту майна, вказав, що до вчинення кримінального правопорушення не причетний, а грошові кошти належать його матері.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, наданні органом досудового розслідування, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Приписами ч.1 ст.170 КПК України визначено, зокрема, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Приписами ч. 3 ст. 170 КПК України зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як визначено приписами ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчий просить накласти арешт на грошові кошти в сумі 1600 доларів США.

Постановою слідчого від 12.12.2024 зазначене вище майно визнано речовими доказами.

Слідчий суддя бере до уваги, що матеріали клопотання не містять доказів того, що вилучені грошові кошти здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України. Окрім того, ОСОБА_4 не має статусу підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000543 від 31.07.2024, а докази, долучені до матеріалів клопотання, не свідчать про обгрунтовану причетність останнього до кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що матеріалами клопотання не доведено, що вилучені грошові кошти в сумі 1600 доларів США є речовими доказами по кримінальному провадженні, в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду на протязі 5 днів з часу її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1