Справа № 192/666/25
Провадження № 1-в/192/257/25
Ухвала

Іменем України

01 квітня 2025 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Запоріжжя, на даний час відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21), засудженого вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2024 року, за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, про звільнення від покарання або пом`якшення покарання,

за участю учасників провадження:

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений звернувся до суду з клопотанням про звільнення від покарання або пом`якшення покарання в порядку передбаченого ст. 74 КК України.

В судовому засіданні засуджений просив клопотання задовольнити та звільнити його від покарання.

В судове засідання представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» не з`явився, повідомлений про місце та час розгляду клопотання належним чином причину неявки суду не повідомив, згідно поданої заяви просив проводити розгляд справи у його відсутність (а. с. 10).

Суд, вислухавши засудженого, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню в зв`язку з таким.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України - особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким було внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення, набув чинності 09 серпня 2024 року.

За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2024 року, ОСОБА_3 був засуджений за вчинення 08 лютого 2024 року, кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконному придбанні, зберіганні психотропних речовин без мети збуту.

Оскільки кримінальне правопорушення за яким засуджений відбуває покарання на даний час і на час його вчинення є і було кримінально протиправним, тому підстав для застосування положень відносно засудженого ст. 74 КК України немає.

При цьому в порядку передбаченому ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2024 року, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2023 року, за вчинення 16 березня 2023 року кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме шахрайства на суму 3808 грн. 33 коп.

Оскільки вартість майна, яким заволодів засуджений на час вчинення діяння перевищувала два неоподаткованих мінімуму доходів громадян, до цього діяння немає застосовуватися ст. 5 КК України.

І тому ОСОБА_3 не підлягає звільненню від покарання передбаченого вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України та за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2023 року за ч. 2 ст. 190 КК України.

На підставі викладеного, ст. 5, ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені клопотання ОСОБА_3 про звільнення від покарання або пом`якшення покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1