Справа № 646/5137/23
№ провадження 1-кп/646/273/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2024 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 0000627 від 09.06.2023 з обвинувальним актом стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 22.11.2022 Октябрським районним судом м.Полтави за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі 17000грн.; Ухвалою Октябрським районним судом м.Полтави замінено несплачену суму штрафу у розмірі 17000грн. на покарання у виді громадських робіт на строк 240 год;

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000627 від 09.06.2023 з обвинувальним актом стосовно ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 , 28.05.2023, під час воєнного стану, оголошеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», та введеного в дію Законом України «Про затвердження Указу президента України від 24.02.2022, вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 28.05.2023 в період часу з 13:50 год. по 14:01 год., в період дії воєнного стану, поширеного на території України, будучі обізнаним про Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи протиправно, знаходячись в приміщені, магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка» (код ЄДРПО 4413036), розташованому за адресою: м. Харків, Майдан Захисників України, буд 4, де у останнього виник злочинний умисел на викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, з торгівельного стелажу взяв навушники бездротові марки «Wireless», моделі «TWS- 5», вартістю 349 грн., та навушники бездротові марки «HAVIT», моделі «TW967 TWS», вартістю 399 грн., що належить ТОВ «Вигідна покупка».

Після чого, ОСОБА_3 , пройшовши касову зону, не пред`явивши товар до сплати, покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Вигідна покупка» матеріальну шкоду на загальну суму 748 гривень.

Зазначені дії обвинуваченого отримали кримінально-правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з декриміналізацією діяння, поставленого йому за провину. Ризики та наслідки закриття кримінального провадження зрозумілі.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти заявленого клопотання, послався на те, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ХІ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Цим нормативно-правовим актом внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), згідно з якими крадіжка на суму до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тягне адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Положення статей 4, 5 КК України наповнюють зазначену конституційно-правову норму конкретним змістом щодо прямої (перспективної) та ретроспективної дії закону про кримінальну відповідальність.

Зокрема, за загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ХІ від 18.07.2024 року (далі Закон № № 3886-ХІ), який набрав чинності 09.08.2024 року, внесено зміни до КУпАП: ст. 51 цього Кодексу викладено у редакції, яка визначає, що дрібною крадіжкою є викрадення майна вартістю від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

Отже, новим законом збільшено вартість майна, за якою розмежовується адміністративна та кримінальна відповідальність за його таємне викрадення, з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що визначалися ст. 51 у редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року, до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян. Таким чином, після набрання чинності цим законом кримінально караною є крадіжка на суму, що перевищує 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України у разі, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то з метою їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п. п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Податкова соціальна пільга, передбачена п. п. 169.1.1. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України, дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

З 01.01.2023 прожитковий мінімум для працездатних осіб згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» становить 2684,10 грн.

З огляду на зазначене для цілей кримінально-правової кваліфікації розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян у 2023 році становить 1 342,05 грн.

Виходячи з наведеного згідно з Законом № 3886-ХІ у 2023 році кримінальна відповідальність настає за таємне викрадення чужого майна вартістю понад 2684,10 грн.

Зазначені зміни до КУпАП скасовують кримінальну відповідальність за крадіжки на суми від 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому згідно з ч. 1 ст. 5 КК мають зворотну дію у часі.

Відповідно до висунутого звинувачення станом на 28.05.2023, вартість майна, яким таємно заволодів обвинувачений, становить 1348,16грн., тобто не досягла порогової суми, необхідної для кваліфікації діяння за ст. 185 КК з огляду на положення ст. 51 КУпАП у редакції Закону № 3886-ХІ. За крадіжку у такому розмірі особа підлягає адміністративній відповідальності.

Закон, який встановлював кримінальну протиправність зазначених вище дій, поставлених обвинуваченому за провину, втратив чинність під час розгляду справи судом.

Згідно із п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України втрата чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, є підставою для закриття кримінального провадження. Ухвала про закриття кримінального провадження з цієї підстави, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу, тобто лише за згодою обвинуваченого.

Виходячи з викладеного, у зв`язку із втратою чинності законом, який встановлював кримінальну протиправність інкримінованого ОСОБА_3 діяння, кваліфікованого за ч. 4 ст. 185 КК, і з огляду на процесуальну позицію обвинуваченого у судовому засіданні суд вважає за необхідне закрити кримінальне провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати стягнути з обвинуваченого.

Запобіжний захід судом не обирався.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 284, 290, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження з обвинувальним актом за ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000627 від 09.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі п. п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Судові витрати по справі за проведення експертизи у розмірі 717,00грн. стягнути з ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту отримання копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після спливу строку на її апеляційне оскарження, якщо ухвалу не було оскаржено, а у разі оскарження ухвали в апеляційному порядку з дня прийняття рішення апеляційного суду, якщо ухвалу не було скасовано.

Суддя ОСОБА_1