Справа № 404/9557/24
Номер провадження 1-кс/404/4286/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів, у кримінальному провадженні №0000107 від 07.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді з клопотанням, про проведення тимчасового доступу до оригіналів документів, матеріалів кримінального провадження №0000380 від 18.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю ознайомитися з оригіналами матеріалів та вилученням відповідно завірених копій всіх матеріалів кримінального провадження №0000380 від 18.03.2021 року за ч. 3 ст. 190 КК України.

Слідчий, прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Дослідивши клопотання, додані до нього документи, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подано до суду клопотання, зважаючи на реальну загрозу зміни або знищення вищевказаної інформації, вважаю можливим відповідно до ч.2 ст.163 КПК України розглянути клопотання за відсутності представника особи, у володінні якої знаходяться речі та документи, так як слідчим наведені обґрунтовані ризики можливої зміни чи знищення речей та документів до яких планується отримати тимчасовий доступ.

Враховуючи такі обставини, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України розгляд клопотання проведено за відсутності учасників процесу та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Клопотання слідчого обґрунтоване тим, що за версією сторони обвинувачення, невстановлені особи заволоділи правом на земельні ділянки, що розташовані на території Кетрисанівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області та належать державі в особі територіальної громади, шляхом обману, що завдало значної шкоди.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 160 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено речі та документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати.

Згідно з п. 5 ст. 1 с т. 164 КПК України в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено: назва, опис, інші відомості, які дають можливість визначити речі і документи, до яких повинен бути наданий тимчасовий доступ.

Всупереч цієї вимоги Закону, у прохальній частині клопотання слідчого, відсутні посилання на чіткий перелік речей та документів, які поставлено за мету вилучити. Такий недолік порушує принцип «юридичної визначеності», передбаченого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слідчий не зазначив назву, дату, реквізити документу, до якого планує доступ. Така невизначеність є істотним недоліком. За принципом диспозитивності, слідчий суддя не може на власний розсуд визначати предмет доказування, організовувати розслідування, самостійно визначати документи, до яких слідчий має намір отримати тимчасовий доступ.

Слідчий не вказав значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в невідомих документах.

Така юридична не визначеність та відсутність чіткого переліку документів, до яких слідчий суддя має надати дозвіл, породжує можливі процесуальні порушення.

Крім того, частиною першою ст. 159 КПК України, встановлено загальний порядок за умовами якого тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку) ч. 1 ст. 159 КПК України.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належить державна таємниця.

Разом з цим статтею восьмою Закону України «Про державну таємницю» встановлено, що до державної таємниці у порядку, встановленому цим Законом, відноситься інформація: про результати перевірок, здійснюваних згідно з законом прокурором у порядку відповідного нагляду за додержанням законів, та про зміст матеріалів оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування та судочинства з питань, зазначених у цій статті сфері.

Тотожні за змістом приписи містить ч.1, ч.2 ст.8 Закону України «Про доступ до публічної інформації», згідно з якими таємна інформація - інформація, доступ до якої обмежується відповідно до ч. 2 ст. 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю. Порядок доступу до таємної інформації регулюється цим Законом та спеціальними законами.

Стаття 222 КПК України є спеціальною нормою закону, тому має пріоритет у правозастосуванні. Відповідно до зазначеної процесуальної норми, відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.

Доступ до речей і документів, які становлять державну таємницю не може надаватись особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону (ч. 6 ст. 163 КПК України).

Таким чином, закон передбачає окремий порядок розголошення таємниці досудового розслідування. Він відрізняється від загальної процедури надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, що співвідносяться між собою як загальні і спеціальні норми. У випадку конкуренції вищевказаних норм застосуванню підлягатиме спеціальна норма права.

Тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження №0000380 від 18.03.2021 року можна отримати за наявності письмового дозволу прокурора Генеральної прокуратури України та слідчого Головного слідчого Управління Національної поліції України.

Згідно ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються (ч. 5 ст. 132 КПК України).

Представник сторони обвинувачення зазначених вимог закону не дотримався. Не подав письмовий дозвіл прокурора Генеральної прокуратури України та слідчого Головного слідчого Управління Національної поліції України про відкриття таємниці досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000380 від 18.03.2021. Також відсутні докази звернення за таким дозволом до слідчого та прокурора. Володільці таємниці досудового розслідування не висловили власну думку про обсяг, доцільність і можливість такого розголошення, як то вимагає зміст ст. 222 КПК України.

Самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого є те, що в супереч п. 4 ч. 2 ст. 160 КПК України слідчий не подав доказів, того, що вказані у клопотанні речі і документи перебувають, або можуть перебувати в матеріалах кримінального провадження №0000380, а їх володільцем є Головне слідче Управління Національної поліції України.

В порушення вимог ч. 5. ст. 163 КПК України, слідчий звернувся з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів без доведення стороною кримінального провадження наявності достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Слідчий подав клопотання без перевірки наявних в матеріалах справи документів на допустимість та належність доказів, достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, оскільки клопотання про доступ не містить інформації про дослідження будь-яких доказів, що свідчить про порушення представниками сторони обвинувачення вимог ч. 3 ст. 357 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини (п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), яка згідно положень ч.5 ст. 9 КПК України застосовується у кримінальному процесуальному законодавстві України, термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора. В порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, було застосовано захід забезпечення кримінального провадження за відсутності доведення того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Таким чином, клопотання містить загальні формулювання, без прив`язки до конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, а, отже, не можуть слугувати підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, зокрема, тимчасового доступу до речей і документів.

Враховуючи вищевикладене, клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів, у кримінальному провадженні №0000107 від 07.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 159, 160,163, 164, 165, 166, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів, у кримінальному провадженні №0000107 від 07.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1