Справа № 752/152/25
Провадження №1-кс/752/152/25
У Х В А Л А

про арешт майна

10.01.2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання, внесене в рамках кримінального провадження № 0003741 від 26.12.2024 року прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 000374126.12.2024 від 26.12.2024 року, -

в с т а н о в и в:

08 січня 2025 року прокурор Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що у провадженні Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0003741 від 26.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України.

З метою забезпечення збереження речових доказів прокурор вважає за необхідне накласти арешт на собаку породи "російський Той-Тер`єр", вилучененого 26.12.2024 року під час огляду квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор в судове засідання не з"явилася, надала до суду клопотання про слухання справи у її відсутність.

Дослідивши документи, додані до клопотання, встановлено наступне.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, слідчим відділом Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003741 від 26.12.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України.

До Голосіївського УП ГУНП у м. Києві надійшло звернення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 24.12.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у присутності малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жорстоко поводився з належною йому собакою породи «Російський Той-Тер`єр» по кличці «Кімберлі», а саме спричинив їй тілесні ушкодження, знущався над собакою, тягнучи собаку за шию, а також, тримаючи щелепу собаки відкритою, шляхом застосування фізичної сили насильницьким способом поміщав до ротової порожнини сторонні речі.

В подальшому було проведено огляд WEB-сторінки соціальної мережі Facebook, дпід час якого встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на очах малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жорстоко поводився з належною йому собакою породи «Російський Той-Тер`єр» по кличці «Кімберлі», спричинивши їй тілесні ушкодження.

26.12.2024 в період часу з 13:07-13:27 год. за адресою: АДРЕСА_1 за участі ОСОБА_5 та заступника голови ГО «Захист тварин «Плюшка» ОСОБА_7 було проведено огляд квартири, в ході якого було вилучено собаку породи «Російський Той-Тер`єр» по кличці «Кімберлі».

Постановою від 26.12.2024 року слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 вилучена собака породи "російський Той-Тер`єр" визнана речовим доказом.

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт вказаного майна, прокурор зазначив, що метою такого заходу кримінального провадження є збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

На переконання суду в даному випадку слідчий дотримався вказаних вимог закону, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Так відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна містяться у ст. 171 КПК України, яка серед іншого зобов`язує учасників кримінального провадження, які звернулися з відповідним клопотанням, не лише зазначити про мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а і вказати на обставини, які дають підстави для застування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження своїх доводів.

Доводи клопотання та додані до нього матеріали, на думку суду, містять достатньо даних, які вказують на ті обставини, що майно, вилучене під час проведення обшуку, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій чи набуто кримінально протиправним шляхом, а відтак можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, оскільки відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

З огляду на наведене, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170 - 173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання, внесене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003741 від 26.12.2024 року - задовольнити.

Накласти арешт на домашню тварину, а саме собаку породи «Російський Той-Тер`єр» по кличці «Кімберлі», яка була вилучена в ході огляду місця квартири АДРЕСА_1.

Місцем зберігання домашньої тварини визначити територію та приміщення притулку «Захист тварин «Плюшка», що належить ГО «Захист тварин «Плюшка», розташованого за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., с. Черняхів, вул. Козацька, 14-А.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя