Справа № 194/1762/24
Номер провадження 1-кс/194/372/24
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

30 грудня 2024 року Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-25.09.2018 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 01.09.2023 року умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяця 25 днів;

-19.09.2024 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки. Вирок набрав законної сили 22.10.2024 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.263, ч.2 ст.309 КК України та додані до клопотання матеріали, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, узгодженим з прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.263, ч.2 ст.309 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 , який раніше вчинив 01.05.2024 року кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст.309 КК України та вирок відносно якого ухвалений 19.09.2024 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області, що відповідно утворює кваліфікуючу ознаку повторності, відповідно до ч.2 ст.307 КК України, маючи злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин з метою збуту та їх незаконний збут, вчиненого повторно, у невстановлений час, але не пізніше 16.08.2024 року, при невстановлених слідством обставинах, незаконно придбав порошкоподібну речовину, білого кольору масою 0,1184 г., яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,0782 г., та усвідомлюючи, що дана речовина у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - PVP ( 1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), що відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ №770 від 06.05.2000 року (із змінами та доповненнями), є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої обмежено, почав зберігати її при собі з метою подальшого незаконного збуту між мешканцями м. Тернівка Дніпропетровської області, всупереч Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів».

16.08.2024 року ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел перебуваючи в м.Тернівка, Дніпропетровської області, на земельній ділянці з географічними координатами 48.524483, 36.061251 незаконно збув один паперовий згорток, обмотаний клейкою стрічкою типу ізолента, синього кольору, в якому містився поліетиленовий пакет на застібку із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), шляхом закопування у землю. Після чого ОСОБА_6 , зробив фотознімок даної зробленої «закладки» на мобільний телефон, а саме мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , SN/ НОМЕР_3 на фото географічні координати останньої з метою пересилання за допомогою мобільного додатку «Telegram» зазначеного знімка покупцю, який у подальшому придбає вказану «закладку» за грошову винагороду.

16.08.2024 о 11:50 год., ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір направлений на збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) діючи умисно, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 25, 27, Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60/95-ВР з подальшими змінами та доповненнями, приблизно о 14 годині 00 хвилин за допомогою месенджера «Телеграм» домовився про продаж вищевказаної психотропної речовини оперативному покупцю ОСОБА_7 , (особа зі зміненими анкетними даними, відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») та надав їй номер банківської картки АТ SensBank № НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для перерахування грошових коштів.

16.08.2024 року о 14:36 год., ОСОБА_7 , знаходячись на банківському терміналі №106956, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Перемоги, буд.17б перерахувала грошові кошти в розмірі 200 гривень на банківську картку АТ SensBank № НОМЕР_4 (IBAN НОМЕР_5 ), що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У той же день, приблизно о 14.46 год., зв`язавшись за допомогою месенджера «Телеграм» з оперативним покупцем ОСОБА_7 , означив їй місце, де знаходиться паперовий згорток, обмотаний клейкою стрічкою типу ізолента, синього кольору, в якому містився поліетиленовий пакет на застібку із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), яку незаконно придбав у невстановленому досудовим слідством місці, у невстановлених досудовим слідством осіб, тим самим, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, незаконно збув ОСОБА_7 , один паперовий згорток, обмотаний клейкою стрічкою типу ізолента, синього кольору, в якому містився поліетиленовий пакет на застібку із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - порошкоподібну речовину, білого кольору масою 0,1184 г., яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP ( 1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,0782 г.

Крім того, що ОСОБА_6 , 12.10.2024 року приблизно о 11.00 год., йдучи по вулиці Перемоги м. Тернівка Дніпропетровської області, біля будинку №17 виявив частину пластинки з таблеткою метадон в кількості однієї штуки масою 0,5077 г. Впевнившись в тому, що у виявленій ним частині пластинки знаходиться таблетка, яка відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ №770 від 06.05.2000 року (із змінами та доповненнями), у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, для особистого вживання.

Далі ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» і Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», з внесеними до них змінами, незаконно придбав підняв з землі вищезазначену частину пластинки з таблеткою, що є наркотичним засобом, обіг яких обмежено «метадон (фенадон)», та почав незаконно зберігати, а саме носити в кишені штанів по території м. Тернівка Дніпропетровської області, наркотичний засіб для особистого вживання без мети збуту в порушення визначеної в ч.2 ст.25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995 року заборони на зберігання наркотичних засобів.

В подальшому, в ході проведення огляду місця події за адресою: Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Перемоги, поблизу будинку № 15А, 12.10.2024 року в період часу з 15 години 55 хвилин до 16 години 01 хвилин, в присутності двох понятих, ОСОБА_6 , на пропозицію працівників поліції видати предмети та речовини заборонені у вільному обігу, добровільно видав частину пластинки з таблеткою в кількості однієї штуки масою 0,5077 г, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, - метадон (фенадон), вміст метадона (фенадона) становить 0,0221 г.

Таким чином, ОСОБА_6 незаконно придбав та зберігав для особистого вживання, без мети збуту небезпечний наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «матадон (фенадон)» вміст 0,0221 г.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , у невстановлений час, але не пізніше 05.11.2024 року при невстановлених слідством обставинах та місці, маючи на меті носіння,придбання та зберігання для використання у власних цілях бойових припасів, умисно придбав (знайшов) без передбаченого законом дозволу предмет, який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин; уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, призначених для спорядження ручних гранат типу РГ-42, РГД-5, Ф-1, як придатні для здійснення вибуху. Споряджений корпус ручної осколкової, оборонної ручної гранати Ф-1 та модернізованої уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ у конструкційному поєднанні утворюють оборонну осколкову ручну гранату типу Ф-1 промислового виготовлення, яка відноситься до категорії бойових припасів та придатна для здійснення вибуху.

Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, переніс за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 та поклав, загорнув у килим, червоного кольору, придбаний ним боєприпас, де став зберігати без передбаченого законом дозволу.

05.11.2024 року в період часу з 20:20 год. по 02:08 год., на підставі ухвали слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11.10.2024 року, в ході проведення огляду обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 : АДРЕСА_1 працівниками поліції в присутності двох понятих було виявлено та вилучено предмет конструктивно оформлений зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин; уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, призначених для спорядження ручних гранат типу РГ-42,РГД-5, Ф-1, як придатні для здійснення вибуху. Споряджений корпус ручної осколкової, оборонної ручної гранати Ф-1 та модернізованої уніфікований запах ручних гранат типу УЗРГМ у конструкційному поєднанні утворюють оборонну осколкову ручну гранату типу Ф-1 промислового виготовлення, яка відноситься до категорії бойових припасів та придатна для здійснення вибуху, який ОСОБА_6 , зберігав без передбаченого законом дозволу за місцем свого мешкання.

Крім того, ОСОБА_6 , будучи засудженим за ч.1 ст.309 КК України вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19.09.2024 року, який набрав законної сили 22.10.2024 року, тобто протягом року після засудження за цією статтею, що утворює повторність, у невстановлений час, але не пізніше 05.11.2024 року переслідуючи протиправний умисел, спрямований на незаконне виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, для власного вживання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, посягаючи на встановлені законодавством суспільні відносини в сфері обігу наркотичних засобів, в порушення ст.ст. 2, 7, 12, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зберігав наркотичний засіб канабіс.

На підставі ухвали слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2024 року в період часу з 20:20 до 02:08 год., за місцем мешкання ОСОБА_6 , на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 було проведено санкціонований обшук. В результаті якого було виявлено та вилучено речовину рослинну походження загальною масою 63,845 г., ( в перерахунку на висушену речовину становить 56,5909 г), яка відповідно до висновку експертизи визнана наркотичним засобом канабісом, що відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. У зв`язку з чим, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого щодо обрання у відношенні підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання заперечував, просив обрати домашній арешт, оскільки він неофіційно працює та не буде впливати на свідків. Щодо пред`явленої підозри користується ст. 63 Конституції України.

Захисник ОСОБА_4 заперечував щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , та просив обрати йому домашній арешт, оскільки у ОСОБА_6 є постійне місце проживання, а також останній співпрацює зі слідством.

Вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши доводи клопотання та надані письмові докази, приходжу до наступного висновку.

Розглядаючи питання щодо обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує ст.ст. 177, 178 КПК України та вимоги ст. 194 КПК України, якою передбачено, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.06.2024 року за №0000259 за ч.2 ст.307, ч.1 ст.263, ч.2 ст.309 КК України.

30.12.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.263, ч.2 ст.309 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.263, ч.2 ст.309 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 04.06.2024 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 від 12.06.2024 року; ОСОБА_10 від 14.06.2024 року; ОСОБА_11 від 09.11.2024 року; ОСОБА_12 від 12.11.2024 року; ОСОБА_13 від 12.11.2024 року; ОСОБА_14 від 12.11.2024 року; ОСОБА_15 від 13.11.2024 року; ОСОБА_16 від 16.11.2024 року; ОСОБА_17 від 18.11.2024 року; ОСОБА_8 від 18.12.2024 року; ОСОБА_7 від 16.08.2024 року; ОСОБА_18 від 16.08.2024 року; ОСОБА_19 від 16.08.2024 року; ОСОБА_20 від 18.10.2024 року; ОСОБА_21 від 18.10.2024 року; ОСОБА_22 від 19.10.2024 року; протоколом вручення технічних засобів від 16.08.2024 року; протоколом огляду від 16.08.2024 року; протоколами огляду предметів від 16.08.2024 року; постановою про визнання в якості речового доказу від 16.08.2024 року, 06.11.2024 року; висновком експерта №СЕ-19/104-24/33603-НЗПРАП від 22.08.2024 року; висновком експерта №СЕ-19/104-24/45415-НЗПРАП від 21.11.2024 року; висновком експерта №СЕ-19/104-24/45423-НЗПРАП від 26.11.2024 року; висновком експерта №СЕ-19/104-24/45424-НЗПРАП від 21.11.2024 року; висновком експерта №СЕ-19/104-24/45425-НЗПРАП від 13.11.2024 року; протоколом про результати контролю за вчиненням злочин від 16.08.2024 року; протоколами про хід та результати проведення НС(Р)Д від 05.09.2024 року; протоколом обшуку від 05.11.2024 року; протоколом огляду місця події віл 12.10.2024 року; висновком експерта №СЕ-19/104-24/41659-НЗПРАП від 23.10.2024 року; висновком експерта №СЕ-19/104-24/47092-ВТХ від 28.11.2024 року; висновком експерта №СЕ-19/104-24/45412-НЗПРАП від 13.11.2024 року; висновком експерта №СЕ-19/104-24/45421-НЗПРАП від 13.11.2024 року; висновком експерта №СЕ-19/104-24/45418-НЗПРАП від 13.11.2024 року; протоколами оглядів від 29.10.2024 року; постановами про визнання в якості речових доказів від 29.10.2024 року, від 13.12.2024 року; висновком експерта №СЕ-19/104-24/44466-НЗПРАП від 06.11.2024 року; копія протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 29.10.024 року;, 21.11.2024 року; копією протоколу обшуку від 13.12.2024 року.

Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий суддя враховує вимоги ст.ст. 177, 178, 183 КПК України та те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.263, ч.2 ст.309 КК України, та у відповідності зі ст. 12 КК України, ч. 2 ст. 307 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Під острахом отримання можливого покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК України. Запобігання ризикам переховування підозрюваного від суду становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства.

Також слідчий суддя враховує, що підозрюваний на утриманні нікого не має, не одружений, а отже не має міцних соціальних зв`язків, а тому перебуваючи на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду.

Зважаючи на те, що кримінальні правопорушення вчинено в умовах воєнного стану, слідчий суддя вважає, що в даному випадку суворість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування, оскільки на сьогодні в Україні продовжує діяти правовий режим воєнного стану.

Наявність ризику незаконно впливати свідків у цьому кримінальному правопорушенні обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 , з урахуванням того, що мешкає в м. Тернівка, Дніпропетровської області та знає місце проживання свідків у кримінальному провадженні, перебуваючи на свободі, будь-яким чином може впливати на вказаних осіб з метою зміни чи викривлення показів на його користь.

Також слідчий суддя бере до уваги, що підозрюваний не працює, а отже не має стабільного джерела доходу, раніше судимий, що свідчить про те, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, з огляду на досліджені в судовому засіданні протоколи допиту свідків, слідчий суддя вбачає, що ОСОБА_6 підтримує стосунки з особами, які також вживають наркотичні засоби. Відтак, коло його спілкування, а також обставини викладені в підозрі, можуть свідчити про те, що перебуваючи на волі останній може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, зокрема продовжити свою злочинну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Слідчий суддя також враховує особу підозрюваного, який раніше судимий, має судимість за вчинення умисних кримінальних правопорушень, зокрема у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, за що має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, однак належних висновків для себе не зробив перевиховання не став, та згідно пред`явленої підозри, вчинив нові кримінальні правопорушення, що у сукупності свідчить про його стійку кримінальну поведінку, та небажання підозрюваного ставати на шлях виправлення.

Також, слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_6 , за місцем проживання охарактеризований не охарактеризований, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, та перебуває на обліку у лікаря-нарколога.

Враховуючи, що ОСОБА_6 , захворювань, які б перешкоджали йому перебувати в місцях попереднього ув`язнення не має, характеру, обставин та тяжкості кримінальних правопорушень у вчиненні яких він підозрюється, менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість підозри не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте така підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Також, як слідує з практики ЄСПЛ допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного (обвинуваченого) таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 у справі «Воляник проти України»). Крім цього, у рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України» зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Крім того, згідно зі статтями 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

Отже є всі підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, отже менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Все вищевикладене в сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного та обмеження його конституційних прав, у даному випадку є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Слідчий суддя наголошує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.

Крім того, слідчий суддя не ігнорує аргументи, які наводяться захисником, проте в даному конкретному випадку, суд оцінюючи вищевказані обставини, приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість підозри не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте така підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, у зв`язку з чим, клопотання захисника щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту задоволенню не підлягає.

З огляду на посилання слідчого в клопотанні на п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України та відповідно відсутність необхідності визначити підозрюваному ОСОБА_6 розміру застави, слідчий суддя зазначає, що таке посилання є хибним, та вважає все ж таки за необхідним визначити розмір застави у кримінальному провадженні, з урахуванням всіх обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Таким чином, з урахуванням наведеного, враховуючи КПК України, тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, та відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти наявним ризикам, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя вважає доцільним обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 60 днів в межах строку досудового розслідування з одночасним визначенням застави за правилами ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК України в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 242 240 грн., а також покладенням на підозрюваного відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, визначених обов`язків.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 32, 131, 132, 176, ч. 1 ст. 177, 178, 183- 184, 193-194, 196-197, 369, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_6 щодо обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23-59 годин 25 лютого 2025 року.

Ухвала слідчого судді діє до 23-59 годин 25 лютого 2025 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання під вартою підозрюваний ОСОБА_6 підлягає направленню до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» м. Дніпро у Дніпропетровській області.

Відповідно до ст. 183 КПК України визначити ОСОБА_6 розмір застави, достатньої для виконання підозрюваного обов`язків, передбачених КПК України в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 242 240,00 грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на р/р UA0017442 в ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820172, , одержувач платежу: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області.

Призначення платежу: застава згідно КПК по справі 194/1762/24 (провадження № 1-кс/194/372/24).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави на ОСОБА_6 , покласти такі обов`язки: прибувати до слідчого із встановленою періодичністю; не відлучатися з м. Тернівка Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, застоводавцю, що у разі нез`явлення його за викликом до суду без поважних причин або неповідомлення ним про причини своєї неявки або порушення ним обов`язків, покладених на нього цією ухвалою, застава звертається у дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 30.12.2024 року о 17-30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1