Справа № 442/8810/24
Провадження № 1-кп/442/89/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальні провадження, внесені за №0000994 від 26.09.2024 та №0000994 від 26.09.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Стебника, Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , депутатом та адвокатом не є, військовозобов`язаного, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.09.2024 за ч.1 ст.125, ч.4 ст.70, ч.1 ст.71 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.309, ч.3 ст.357 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимий, діючи в умовах воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX (зі змінами, внесеними указом від 14.03.2022 №133/2022), який неодноразово продовжувався, 06.09.2024 орієнтовно о 23 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні кімнати АДРЕСА_2 , яка перебуває на праві приватної власності ОСОБА_6 , на кухні на столі побачив мобільний телефон марки «Redmi 12C» 3 IMEL I: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , Sn: НОМЕР_3, кольору «Ocean Blue», який належить потерпілій ОСОБА_7 вирішив умисно, в умовах воєнного стану, повторно, таємно його викрасти. Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій та передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, переконавшись в тому, що його дії не будуть викриті потерпілою та іншими особами, шляхом вільного доступу викрав з поверхні столу в кухні кімнати АДРЕСА_2 мобільний телефон марки «Redmi 12C» з ІМЕ: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , Sn: НОМЕР_3, кольору «Ocean Blue» вартістю 4468,50 грн. у силіконовому чохлі червоного кольору вартістю 224,10 грн., в якому була вставлена флеш карта пам?яті на 128Gb фірми «Kingstone» вартістю 449 грн., який поклав у кишеню своїх штанів, вийшовши з приміщення квартири та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 5141,50 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 таємно викрав чуже майна (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Крім цього, 06.09.2024 орієнтовно о 23 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні кімнати АДРЕСА_2 , умисно, в умовах воєнного стану, повторно, таємно викрав мобільний телефон марки «Redmi НОМЕР_1, IMEI 2: НОМЕР_2 , Sn: НОМЕР_3, кольору «Ocean Blue» у силіконовому чохлі червоного кольору, який належить потерпілій ОСОБА_7 , де під чохлом телефону виявив її банківська картку № НОМЕР_4 , емітентом якої є АТ «ОщадБанк», яка в силу вимог ст.1 Закону України «Про інформацію» №2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п.1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи коштів в Україні» №2346 ІІІ від 05 квітня 2001 року, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» №2121-Ш від 7 грудня 2000 року, «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року №414 та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, у нього виник прямий умисел, направлений на її викрадення з корисливих мотивів.

У подальшому, реалізуючи єдиний злочинний умисел, ОСОБА_8 не вчинив жодних дій щодо її повернення власнику, а розпорядився нею на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 викрав банківську картку АТ «ОщадБанк», яка є офіційним документом та належить ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 07.09.2024 орієнтовно о 19 год. 00 хв., перебуваючи на третьому поверсі будинку АДРЕСА_3 побачив залишений у серцевині замка вхідних дверей ключ від кімнати НОМЕР_13, яка належить ОСОБА_9 , вирішив проникнути у приміщення квартири з метою умисного, повторного, в умовах воєнного стану таємного викрадення майна потерпілої.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій та передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись в тому, що його дії не будуть викриті іншими сторонніми особами, проник у приміщення квартири, шляхом відкриття замка ключами, які були залишені ОСОБА_9 у серцевині замка вхідних дверей від кімнати АДРЕСА_6, де на кріслі побачив жіночу сумку чорного кольору, звідки повторно, таємно, в умовах воєнного стану викрав жіночий гаманець чорного кольору, який не становить для потерпілої матеріальної цінності, в якому знаходились грошові кошти в сумі 5200 гривень та банківську картку АТ «ОщадБанк» № НОМЕР_5 , після чого утримуючи в руках викрадене, вийшов з приміщення квартири та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 5200 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 таємно викрав чуже майно (крадіжу), поєднану із проникненням у житло, вчинену повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 07.09.2024 орієнтовно о 19 год. 00 хв., перебуваючи на третьому поверсі будинку АДРЕСА_3 побачив залишений у серцевині замка вхідних дверей ключ від кімнати НОМЕР_13, яка належить ОСОБА_9 , вирішив проникнути у приміщення квартири з метою умисного, повторного, в умовах воєнного стану таємного викрадення майна потерпілої.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій та передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись в тому, що його дії не будуть викриті іншими сторонніми особами, проник у приміщення квартири, шляхом відкриття замка ключами, які були залишені ОСОБА_9 у серцевині замка вхідних дверей від кімнати АДРЕСА_6, де на кріслі побачив жіночу сумку чорного кольору, звідки повторно, таємно, в умовах воєнного стану викрав жіночий гаманець чорного кольору, який не становить для потерпілої матеріальної цінності, в якому знаходилася банківська картка ОСОБА_9 № НОМЕР_5 , емітентом якої є АТ «ОщадБанк», яка в силу вимог ст.1 Закону України «Про інформацію» №2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи коштів в Україні» №2346 ІІ від 05 квітня 2001 року, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» №2121-Ш від 7 грудня 2000 року, «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року №414 та примітки до ст.358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, у нього виник прямий умисел, направлений на її викрадення з корисливих мотивів.

У подальшому, реалізуючи єдиний злочинний умисел, ОСОБА_11 не вчинив жодних дій щодо її повернення власнику, а розпорядився нею на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 викрав банківську картки АТ «ОшадБанк», яка є офіційним документом та належить ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 09.09.2024 орієнтовно о 18 год. 30 хв., перебуваючи неподалік лісового масиву поблизу закинутої будівлі №83 на вул.Трускавецькій в м.Дрогобичі Львівської області з географічними координатами НОМЕР_14., знайшов зіп-пакети, перемотані ізоляційною стрічкою, в яких знаходилися кристалічна речовина білого кольору та зрозумівши, що вона є наркотичним засобом, вирішив його придбати, шляхом Привласнення знайденого, з метою власного вживання без мети збуту.

У подальшому, ОСОБА_3 , всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, із наступними змінами та доповненнями, умисно, незаконно, достовірно знаючи, що це є особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан- 1-он), взяв її з собою, поклавши у ліву кишеню штанів, де зберігав до 18 год. 40 хв. 09.09.2024, тобто до моменту, коли його зупинили працівники поліції.

Так, під час проведення огляду місця події 09.09.2024 в період з 19 год. 45 хв. по 20 год. 04 хв. поблизу закинутої будівлі №83 на вул. Трускавецькій в м.Дрогобичі Львівської області з географічними координатами 49,32196 Пн: 23,51889 Сх. у ОСОБА_3 виявлено та вилучено три зіп-пакети, перемотані ізоляційною стрічною, у яких знаходилася особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) у великих розмірах загальною вагою 2,3860 грами, яку останній незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого та зберігав у лівій кишені штанів для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав особливо небезпечних психотропних речовин у великих розмірах, без мети збуту, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України.

ОСОБА_3 24.09.2024 орієнтовно о 01 год. 00 хв., помітив відчинені вхідні двері третього під?їзду, буд. АДРЕСА_4 та зайшовши всередину побачив на першому поверсі під сходовою площадкою електричний самокат марки «Shark motors» з серійним номером 202103 ZN S2V18АН, який належить потерпілому ОСОБА_12 та велосипед марки «Crossbike rs» з рамою жовтого кольору, який належить потерпілій ОСОБА_13 та в цей момент вирішив умисно, в умовах воєнного стану, повторно, таємно їх викрасти.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій та передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, переконавшись в тому, що його дії не будуть викриті іншими особами, шляхом вільного доступу викрав з першого поверху під сходовою площадкою, при вході до під?їзду №3 по вул.Бориславській, 2 в м. Дрогобичі, Львівської області, електричний самокат марки «Shark motors» з серійним номером 202103 ZN 52V18АН вартістю 6694,17 грн. та велосипед марки «Crossbike xrs» з рамою жовтого кольору вартістю 3888,74 грн.

У подальшому ОСОБА_8 почергово витягнув електричний самокат марки «Shark motors» з серійним номером 202103 ZN S2V18АН та велосипед марки «Crossbike xrs» з рамою жовтого кольору з приміщення під?їзду та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_12 майнової шкоди на загальну суму 6694,17 грн. та потерпілій ОСОБА_13 майнової шкоди на загальну суму 3888,74 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 таємно викрав чужого майна (крадіжка), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім цього, 02.10.2024 орієнтовно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину «Аврора», що за адресою: Львівська область, м.Дрогобич, вул.Лесі Українки, 14 побачив на торгівельному прилавку годинник марки «Apple Watch SE gen2» з серійним номером К6WC2GTKQ6, який був залишений потерпілою ОСОБА_14 та в цей момент вирішив умисно, в умовах воєнного стану, повторно, таємно його викрасти.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій та передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, переконавшись в тому, що його дії не будуть викриті потерпілою та іншими особами, шляхом вільного доступу викрав з торгівельного прилавку залишений попередньо потерпілою ОСОБА_14 годинник марки «Apple Watch SE gen2» з серійним номером K6WC2GTKQ6 вартістю 7504,70 грн.

У подальшому ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадене майно, сховав у праву кишеню своєї куртки та покинув приміщення магазину «Аврора», розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_14 майнову шкоду на загальну суму 7504,70 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 таємно викрав чуже майна (крадіжка), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Крім цього, 02.10.2024 орієнтовно о 18 год. 36 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину «Сільпо-Фуд», що за адресою: Львівська область, м.Дрогобич, вул.Володимира Великого, 7, побачив у правій кишені куртки потерпілого ОСОБА_15 мобільний телефон марки «Iphone Х» з IMEI НОМЕР_6 та в цей момент вирішив умисно, в умовах воєнного стану, повторно, таємно його викрасти.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій та передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, переконавшись в тому, що його дії не будуть викриті потерпілим та іншими особами, шляхом вільного доступу викрав з правої кишені куртки потерпілого ОСОБА_15 мобільний телефон «Iphone X» з IMEI НОМЕР_6 вартістю 6396,58 грн.

У подальшому ОСОБА_3 утримуючи при собі викрадене майно, сховав у ліву кишеню своєї куртки та покинув приміщення магазину «Сільпо-Фуд» розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_15 майнової шкоди на загальну суму 6396,58 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Крім цього, 03.10.2024 орієнтовно о 15 год. 50 хв. ОСОБА_3 , 82 перебуваючи по вул.Грушевського, поблизу будинку №9 в м.Стебнику, Львівської області побачив на загально доступному паркінгу припаркований автомобіль марки «Mazda» з реєстраційним номером НОМЕР_7 , що перебуває у користуванні потерпілого ОСОБА_16 , переконавшись у відсутності водія автомобіля, підійшов до нього та через вікно правої задньої дверці побачив тканинну сумку марки «Nike» в якій знаходились грошові кошти в сумі 4000 грн. та в цей час вирішив умисно, повторно, таємно її викрасти.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій та передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, переконавшись в тому, що його дії не будуть викриті потерпілим та іншими особами, шляхом відкриття незачиненого замку задніх правих пасажирських дверей, проник в салон автомобіля, звідки умисно, повторно, таємно викрав тканинну сумку марки «Nike» зеленого кольору, яка матеріальної цінності для потерпілого не становить у якій знаходились грошові кошти в сумі 4000 грн., банківська карта АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_8 та паспорт громадянина України виданий на ім?я ОСОБА_16 .

У подальшому ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадене майно, сховав його під ліве плече, покинув місце вчинення кримінального правопорушення та 03.10.2024 о 15:55 год. за допомогою банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_8 , яка належить ОСОБА_16 здійснив зняття грошових коштів в сумі 3000 грн. в банкоматі CALV3479 від АТ КБ «ПриватБанк», що розташований за адресою: Львівська область, м.Стебник, вул.Грушевського, 1 серії, чим спричинив потерпілому ОСОБА_16 матеріальну шкоду на загальну суму 7000 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 таємно викрав чуже майна (крадіжку), поєднану із проникненням у інше сховище, вчинену повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінального правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Крім цього, 03.10.2024 орієнтовно о 15 год. 50 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи по вул. Грушевського, поблизу будинку №9 в м.Стебнику, Львівської області побачив на загально доступному паркінгу припаркований автомобіль марки «Mazda» з реєстраційним номером НОМЕР_7 , що перебуває у користуванні потерпілого ОСОБА_16 , переконавшись у відсутності водія автомобіля, підійшов до нього та через вікно правої задньої дверці побачив тканинну сумку марки «Nike» в якій знаходилась банківська карта ОСОБА_16 № НОМЕР_8 емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк» та в цей час вирішив умисно, таємно викрасти вказану сумку марки «Nike».

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій та передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, переконавшись в тому, що його дії не будуть викриті потерпілим та іншими особами, шляхом відкриття незачиненого замку задніх правих пасажирських дверей, проник в салон автомобіля, звідки умисно, таємно викрав 83 тканинну сумку марки «Nike» у якій знаходилась банківська карта ОСОБА_16 № НОМЕР_8 емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк», яка в силу вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію» №2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п.1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи коштів в Україні» №2346 III від 05 квітня 2001 року, ч.4 ст.51 Закону України «Про про банки та банківську діяльність» №2121-11 від 7 грудня 2000 року, «Положення міжбанківські розрахунки», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року №414 та примітки до ст.358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, у нього виник прямий направлений на її викрадення з корисливих мотивів. У подальшому, реалізуючи єдиний злочинний умисел, ОСОБА_3 не вчинив жодних дій щодо її повернення власнику, а розпорядився нею на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 викрав банківську картку АТ КБ «ПриватБанк», яка є офіційним документом та належить ОСОБА_16 , з корисливих мотивів, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України.

Крім цього, 03.10.2024 орієнтовно о 15 год. 50 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи по вул.Грушевського, поблизу будинку №9 в м.Стебнику, Львівської області побачив на загально доступному паркінгу припаркований автомобіль марки «Mazda» з реєстраційним номером НОМЕР_7 , що перебуває у користуванні потерпілого ОСОБА_16 , переконавшись у відсутності водія автомобіля, підійшов до нього та через вікно правої задньої дверці побачив тканинну сумку марки «Nike» у якій знаходився паспорт громадянина України серії № НОМЕР_9 виданий Дрогобицьким МВ ГУ ДМС України у Львівській області на ім?я ОСОБА_16 та в цей час вирішив умисно, таємно викрасти вказану сумку марки «Nike».

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій та передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, переконавшись в тому, що його дії не будуть викриті потерпілим та іншими особами, шляхом відкриття незачиненого замку задніх правих пасажирських дверей, проник в салон автомобіля, звідки умисно, таємно викрав тканинну сумку марки «Nike» у якій знаходився паспорт громадянина України серії № НОМЕР_10 виданий Дрогобицьким МВ ГУ ДМС України у Львівській області на ім?я ОСОБА_16 та незаконного заволодів ним шляхом викрадення, після чого утримуючи при собі викрадений паспорт громадянина України, пішов з місця вчинення кримінального правопорушення та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 незаконно заволодів, шляхом викрадення паспорта, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.357 КК України.

Крім цього, 03.10.2024 орієнтовно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні кімнати АДРЕСА_5 , яка перебуває на праві приватної власності ОСОБА_17 , побачив на столі мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A05» з IMEI 1: НОМЕР_11 , IMEI2: НОМЕР_12 на 4gb/64gb, кольору «Black», який належить потерпілому ОСОБА_18 та в цей момент вирішив умисно, в умовах воєнного стану, повторно, таємно його викрасти.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій та передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, переконавшись в тому, що його дії не будуть викриті потерпілим та іншими особами, шляхом вільного доступу викрав з поверхні столу в кімнаті АДРЕСА_5 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A05» 3 IMEI 1: НОМЕР_11 , IMEI2: НОМЕР_12 на 4gb/64gb, кольору «Black» вартістю 3263, 87 грн., який був у чохлі книжка чорного кольору з штучної шкіри вартістю 211,49 грн.

У подальшому ОСОБА_3 утримуючи при собі викрадене майно, сховав у кишеню своїх штанів, вийшовши з приміщення кімнати та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_18 майнової шкоди на загальну суму 3475,36 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 таємно викрав чуже майна (крадіжка), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Крім цього, 11.10.2024 орієнтовно о 01 год. 05 хв. ОСОБА_3 , проходячи по вул.Лесі Українки в м.Дрогобичі, Львівської області побачив припертий до магазину «Діброва» по вул.Лесі Українки, 34 в м.Дрогобичі, Львівської області велосипед марки «Haro Shift R1» з рамою сірого кольору, який належить потерпілій ОСОБА_19 та в цей момент вирішив умисно, в умовах воєнного стану, повторно, таємно його викрасти.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій та передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, переконавшись в тому, що його дії не будуть викриті потерпілою та іншими особами, шляхом вільного доступу викрав припертий до магазину «Діброва» по вул. Лесі Українки, 34 в м.Дрогобичі, Львівської області велосипед марки «Haro Shift R1» з рамою сірого кольору вартістю 5805,33 грн.

У подальшому ОСОБА_3 сів на велосипед марки «Haro Shift Rl» з рамою сірого кольору, покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_20 матеріальну шкоду на загальну суму 5805,33 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 таємно викрав чуже майна (крадіжці), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за вищезазначені кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений.

У частині 1 ст.357 КК України передбачено кримінальну відповідальність за викрадення, привласнення, вимагання офіційних документів, штампів чи печаток або заволодіння ними шляхом шахрайства чи зловживання особи своїм службовим становищем, а так само їх умисне знищення, пошкодження чи приховування, а також здійснення таких самих дій відносно приватних документів, що знаходяться на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності, вчинене з корисливих мотивів або в інших особистих інтересах.

Частина 4 статті 185 КК України - крадіжка, вчинена повторно, в умовах воєнного стану, поєднана із проникненням до приміщення.

У частині 2 ст.309 КК України передбачено кримінальну відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту у великих розмірах.

Частина 3 ст.357 КК України - незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом.

Позиція сторони обвинувачення.

Позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальних актах, що були складені старшим слідчим СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_21 та затверджений прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 , а також складений старшим слідчим СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_21 та затверджений прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_22 .

З огляду на обвинувальні акти прокурор вважає встановленим те, що обвинувачений вчинив таємні викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаного в умовах воєнного стану, поєднаного із проникненням у житло, тобто вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185 КК України, вчинив незаконне заволодіння, шляхом викрадення паспорта, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.357 КК України, вчинив викрадення банківських карток, які є офіційним документом, з корисливих мотивів, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України, а також вчинив незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних психотропних речовин у великих розмірах, без мети збуту, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї вини, прокурор в судовому засіданні просить суд здійснювати розгляд кримінального провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України.

В судових дебатах прокурор зазначив, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень просить визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357,ч.3 ст.357, ч.4 ст.185, ч.2 ст.309 КК України та призначити йому за: ч.1 ст.357 КК України 1 рік обмеження волі; ч.3 ст.357 КК України 2 роки обмеження волі; ч.2 ст.309 КК України 2 роки позбавлення волі;- ч.4 ст.185 КК України 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, визначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом повного складання покарань, призначених за цим вироком та вироками Дрогобицького міськрайонного суду від 13.09.2024 та 19.09.2024, які змінені ухвалами Львівського апеляційного суду від 12.12.2024 та 19.12.2024, призначити остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців 15 днів позбавлення волі та штрафу в розмірі 1550 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 26350 гривень. Відповідно до ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 26350 гривень виконувати самостійно. Строк відбуття покарання рахувати з моменту взяття під варту, тобто з 18.10.2024. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання строк тримання під вартою у співвідношення 1 день тримання під вартою за 1 день позбавлення волі з 18.10.2024 до набрання вироком законної сили. Відповідно до ч.7 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання строк перебування обвинуваченого з 27.09.2024 по 18.10.2024 під цілодобовим домашнім арештом, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Позиція потерпілого.

Потерпілі подали до суду заяви про розгляд кримінального провадження у їх відсутності.

Потерпіла ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_9 подали до обвинуваченого цивільні позову про відшокдування їм завданої шкоди.

Позиція сторони захисту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю. Суду пояснив, що дійсно вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Щиросердно розкаюється у вчиненому, просить суд суворо не карати.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні позицію свого підзахисного підтримував. Просить суд взяти до уваги раніше подані довідки про сімейний стан та стан здоров`я ОСОБА_3 і з врахуванням даного визначити остаточну міру покарання шляхом не повного, а часткового складання вироку.

Межі судового розгляду кримінального провадження.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються особи останнього.

Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.2 ст.309 КК України.

Висновки суду.

Таким чином суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_3 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди більшості потерпілих, а також співпрацю обвинуваченого з органами досудового розслідування та повне визнання ним своєї винуватості.

Обставиною, що обтяжує покарання, передбаченою ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст.65 - 67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує суспільну небезпеку вчинених ним кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України є тяжкими (ч.4 ст.185 КК України) злочинами, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини їх вчинення, особу винуватого, поведінку до вчинення кримінальних правопорушень і після їх вчинення, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. А тому, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого має на меті його виправлення, перевиховання та соціальну реабілітацію, запобігання вчиненню нових злочинів.

З урахуванням наведеного, а також обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, аналізуючи особу винуватого як в загально - соціальному плані, так і в плані її потенційної суспільної небезпеки, оцінки поведінки обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень (порушення умов домашнього арешту), стан його здоров`я, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.2 ст.309 КК України у виді обмеження та позбавлення волі, що є необхідним для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів у майбутньому.

Поряд з цим, при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 засуджений в вироком та вироками Дрогобицького міськрайонного суду від 13.09.2024 та 19.09.2024, які змінені ухвалами Львівського апеляційного суду від 12.12.2024 та 19.12.2024, а тому остаточну міру покарання ОСОБА_3 слід визначити із застосуванням ч.4 ст.70 КК України за сукупністю вироків.

Цивільний позов.

За змістом ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до положень ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Аналіз норм ЦК України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14.

Потерпіла ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 завдані їй кримінальним правопорушення збитки в сумі 5141,50 грн.

Потерпіла ОСОБА_9 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 завдані їй кримінальним правопорушенням збитки в сумі 5200 грн.

ОСОБА_3 в судовому засіданні вину визнав.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що позови слід задоволити.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 118 КПК України до процесуальних витрат у кримінальному провадженні віднесені, зокрема, витрати, пов`язані із залученням експертів.

За змістом статті 15 Закону України «Про судову експертизу», частини 2 статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно з довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні

№ СЕ-19/109-24/13246-НЗПРАП від 19.09.2024 витрати на проведення експертизи становлять 1514,56 грн.

За таких обставин суд, ухвалюючи вирок у кримінальному провадженні, вирішує стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати за проведення вищевказаної експертизи.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_3 під час судового розгляду у вигляді у виді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 349, 368 - 371, 373, 374 КПК України,

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357,ч.3 ст.357, ч.4 ст.185, ч.2 ст.309 КК України тапризначити йому за:

- ч.1 ст.357 КК України - 1 (один) рік обмеження волі;

- ч.3 ст.357 КК України - 2 (два) роки обмеження волі;

- ч.2 ст.309 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі;

- ч.4 ст.185 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, визначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом повного складання покарань, призначених за цим вироком та вироками Дрогобицького міськрайонного суду від 13.09.2024 та 19.09.2024, які змінені ухвалами Львівського апеляційного суду від 12.12.2024 та 19.12.2024, призначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців 15 (п`ятнадцяти) днів позбавлення волі та штрафу в розмірі 1550 (однієї тисячі п`ятисот п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 26350 гривень.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 26350 гривень виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту взяття під варту, тобто з 18.10.2024.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання строк тримання під вартою у співвідношення 1 день тримання під вартою за 1 день позбавлення волі з 18.10.2024 до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.7 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання строк перебування обвинуваченого з 27.09.2024 по 18.10.2024 під цілодобовим домашнім арештом, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_9 5200 гривень збитків, завданої кримінальним правопорушенням.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_7 5141 гривень 50 копійок збитків, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні в сумі 1514,56 (однієї тисячі п`ятисот чотирнадцяти гривень 56 коп.)

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.09.2024 на мобільний телефон марки «Redmi 12C» з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , Sn: НОМЕР_3 - скасувати.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від від 20.09.2024 на банківську картку «ОщадБанк» № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_9 - скасувати.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.09.2024 на кристалічну речовину білого кольору в зіп-пакеті та клейкій ізоляційній стрічці - скасувати.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.10.2024 на велосипед марки «Crossbike xrs» та електричний самокат марки «Shark motors» з серійним номером 202103 ZN 52V18AH - скасувати.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.10.2024 на сумку з тканини кольору хакі марки «Nike» та ппаспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_16 - скасувати.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.10.2024 на годинник марки «Apple Watch SE gen2» з серійним номером K6WC2GTKQ6 - скасувати.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.10.2024 на мобільний телефон марки «Iphone Х» з ІМЕІ НОМЕР_6 - скасувати.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.10.2024 на мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А05» з ІМЕІ 1: НОМЕР_11 , ІМЕІ2: НОМЕР_12 на 4gb/64gb - скасувати.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.10.2024 на велосипед марки «HARD» - скасувати.

Речові докази:

- DVD-R диск з камер відеоспостереження, що розташовані в приміщенні ТОВ «Ломбард» Кредит Юкрейн» Трускавецького відділення ТОВ «Ломбард» Кредит «Юкрейн» №1 за адресою: м.Трускавець, вул.Стебницька, 62 - залишити при справі;

- DVD-R диск з камер відеоспостереження, що розташовані в приміщенні магазину «Аврора» за адресою м.Дрогобич, вул.Л.Українки, 14 - залишити при справі;

- DVD-R диск з камер відеоспостереження, що розташовані в приміщенні магазину «Сільпо»» за адресою: м.Дрогобич, вул.В.Великого, 7 - залишити при справі;

- DVD-R диск з камер відеоспостереження, що розташовані в приміщенні ТОВ «Ломбард» Кредит Юкрейн» за адресою: м.Дрогобич, вул. П.Орлика, 14 - залишити при справі;

- DVD-R диск з камер відеоспостереження, що розташовані біля вхідних дверей приміщення магазину «Діброва»» за адресою: м.Дрогобич, вул.Л.Українки, 14 - залишити при справі;

- DVD-R диск з камер відеоспостереження, що розташовані на фасаді приміщення центру надання адміністративних послуг «ДІЯ.Центр» за адресою: м.Дрогобич, вул.Бориславська, 8-а - залишити при справі;

- DVD-R диск з камер відеоспостереження, що розташовані за адресою: м.Стебник, вул.Грушевського, поблизу будинку № 8 - залишити при справі;

- Мобільний телефон марки «Redmi 12C» з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , Sn: НОМЕР_3 - повернути потерпілій ОСОБА_7 ;

- банківську картку «ОщадБанк» № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_9 - повернути потерпілій ОСОБА_9 ;

- кристалічну речовину білого кольору в зіп-пакеті та клейкій ізоляційній стрічці - знищити;

- велосипед марки «Crossbike xrs» - повернути потерпілій ОСОБА_13 ;

- сумку з тканини кольору хакі марки «Nike» та паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_16 - повернути потерпілому ОСОБА_16 ;

- годинник марки «Apple Watch SE gen2» з серійним номером K6WC2GTKQ6 та картонну коробку від нього - повернути потерпілій ОСОБА_14 ;

- мобільний телефон марки «Iphone Х» з ІМЕІ НОМЕР_6 - повернути потерпілому ОСОБА_15 ;

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А05» з ІМЕІ 1: НОМЕР_11 , ІМЕІ2: НОМЕР_12 на 4gb/64gb та картонну коробку від нього- повернути потерпілому ОСОБА_18 ;

- велосипед марки «HARD» - повернути потерпілій ОСОБА_20

- електричний самокат марки «Shark motors» з серійним номером 202103 ZN 52V18AH - повернути потерпілій ОСОБА_12 .

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1