Справа № 536/2734/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000188 від 01 жовтня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Знам`янка Кременчуцького району Полтавської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, працюючого слюсарем ПАТ «Автокраз», не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

Встановив:

29 вересня 2024 року, приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, в ході конфлікту з потерпілим ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, наніс останньому один удар палицею, яку тримав у лівій руці, в область правого ліктя потерпілого, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: синця в ділянці правої руки, який утворився від дії тупого предмету та за ступенем тяжкості, згідно висновку експерта № 1254 від 01 жовтня 2024 року, відноситься до тілесних ушкоджень легкого ступеню.

Таким чином, ОСОБА_3 завдав умисні легкі тілесні ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав та пояснив, що 29 вересня 2024 року до нього прийшов в гості його знайомий ОСОБА_5 та під час спілкування з останнім у них виникла сварка та він захотів вивести ОСОБА_5 зі свого подвір`я, під час чого завдав потерпілому один удар палицею в область руки. У вчиненому розкаюється, просить суворо його не карати, зазначив, що з потерпілим примирився.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав в провадження суду заяву про розгляд справи за його відсутності, претензій до ОСОБА_3 не має. При призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Отже, суд визнає необхідним дослідити матеріали кримінального провадження в частині характеризуючих даних обвинуваченого та висновків експертів.

Таким чином, заслухавши пояснення обвинуваченого, оцінивши досліджені судом докази, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Таким чином, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно працевлаштований, позитивно характеризується за місцем проживання, стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд приходить до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст.125 КК України у виді штрафу.

Суд вважає, що призначене покарання ОСОБА_3 відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

Ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1