Провадження №1-кс/127/4302/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 від 03.03.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000016 від 24.01.2024,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 від 03.03.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000016 від 24.01.2024.

Скарга мотивована тим, що ОСОБА_3 направив до ТУ ДБР розташованого у місті Хмельницькому клопотання від 29.01.2025 про визнання його потерпілими у кримінальному провадженні №0000016 від 24.01.2024. Однак постановою слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 від 03.03.2025 відмовлено у задоволенні вказаного клопотання. Заявник вважає таке рішення незаконним та необґрунтованим, тому просив скаргу задовольнити, скасувати постанову слідчої ОСОБА_4 від 03.03.2025 про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000016.

ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, що у ній наведено.

Слідча ОСОБА_4 в судовому засіданні вказала, що скарга є необґрунтованою, оскільки ОСОБА_3 жодними доказами не підтвердив обставини на які посилається у скарзі, а тому просила відмовити у задоволені скарги.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

Слідчою четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000016 від 24.01.2024.

ОСОБА_3 направив на адресу ТУ ДБР розташованого у місті Хмельницькому клопотання від 29.01.2025 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000016 від 24.01.2024.

Постановою слідчої четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 від 03.03.2025 відмовлено у задоволені вищевказаного клопотання ОСОБА_3 від 29.01.2025 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000016 від 24.01.2024.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно положень ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

У п. 33 рішенні ЄСПЛ «Шмалько проти України» та п. 44 рішення «Далбан проти Румунії» визначено, що термін «потерпілий» у сенсі статті 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду.

Обґрунтовуючи постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим слідча зазначила, що клопотання заявника про визнання його потерпілим, не містить документальних підтверджень нанесення йому будьякої шкоди. Як встановлено в судовому засіданні, до клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим, останній не долучив жодних доказів на підтвердження завдання йому шкоди будь якого характеру.

ОСОБА_3 в своєму клопотанні про визнання його потерпілим обмежився зазначенням того, що кримінальним правопорушенням йому завдано 1000000 грн. моральної, матеріальної та фізичної шкоди. Поряд з цим в клопотанні відсутні будь які обґрунтування в чому полягає завдана йому шкода, ким саме вона спричинена.

З огляду на викладене слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова є законною, винесеною з дотриманням положень кримінального процесуального закону та з дотримання прав особи у кримінальному провадженні.

При цьому слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_3 не позбавлений права повторно звернутися до слідчого з даним клопотанням, усунувши недоліки попереднього клопотання, що стали підставою для відмови у його задоволенні.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до переконання, що обставини викладені скарзі не знайшли свого підтвердження під час розгляду скарги. Таким чиномв задоволенні скарги слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 від 03.03.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000016 від 24.01.2024 - відмовити.

Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя