Справа № 643/4684/25
Провадження № 1-кс/643/1583/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2025 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000008 від 22.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, -

установив:

З поданого клопотання вбачається, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві (далі Управління) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 від 22.01.2024 за ч. 4 ст. 246 КК України, яким установлено, що група осіб організувала злочинну схему з незаконної порубки, перевезення, зберігання та збуту лісу.

Під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні з метою викриття протиправної діяльності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проведено ряд слідчих дій, за результатами проведення яких протиправна діяльність щодо незаконної порубки, перевезення, зберігання, збуту лісу знайшла своє підтвердження.

20.03.2025 під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено мобільний телефон марки «samsung» imei: НОМЕР_1 , з сім карткою мобільного оператора ПрАТ «Водафон» НОМЕР_2 , упаковано в сейф-пакет ДБР №S2038741.

Прокурор посилається, що вилучені речі та документи відповідають ст. 98 КПК України, а саме речовим доказам, які зберегли на собі сліди його вчинення, мають істотні відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та просить суд накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку з метою збереження речових доказів та проведення відповідних експертиз.

Прокурор у судове засідання не з`явився, направив суду заяву про підтримання клопотання та проведення судового засідання без його участі.

Представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_11 подав письмову заяву, в якій проти клопотання заперечував через таке: прокурором не подано жодних доказів, що вилучений телефон використовувався у протиправній діяльності, обшук проведений з грубим порушенням норм права без присутності захисника, хоча таке клопотання було заявлено. ОСОБА_8 без мобільного телефону не матиме змоги забезпечувати сім`ю та неповнолітню дитину, оскільки займається перевезенням людей та у телефоні знаходяться контактні дані цих людей. Просив провести судове засідання без його участі.

Дослідивши доводи клопотання й додані до клопотання документи, слідчий суддя встановив таке: другим слідчим відділом Управління здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000008 від 22.01.2024 за ч. 4 ст. 246 КК України, тобто за фактом незаконної порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що спричинили тяжкі наслідки.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 14.03.2025 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_12 , з метою виявлення та вилучення: необлікованої деревини; матеріалів відводів з 01.01.2023 по теперішній час; лісорубних квитків, на підставі яких здійснювались рубки з 01.01.2023 по теперішній час; щоденників приймання лісопродукції за вказаний період; документів щодо передачі лісосік в розробку; актів огляду місць використання лісових ресурсів; договорів з ФОП чи юридичними особами на здійснення рубок, закупівлю та транспортування деревини; заяв від населення на закупівлю дров; документів щодо реалізації дров населенню; мобільних телефонів, електронних носіїв інформації, жорстких дисків, комп`ютерної техніки на яких може міститися інформація щодо здійснення порубок та реалізації деревини, її транспортування тощо, інших речей та документів, що є доказами протиправної діяльності; грошових коштів, здобутих незаконним шляхом.

Згідно з копією протоколу обшуку від 20.03.2025, у період часу з 07:10 до 08:15 за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено мобільний телефон марки «samsung» imei: НОМЕР_1 , з сім карткою мобільного оператора ПрАТ «Водафон» НОМЕР_2 , який паковано в сейф-пакет ДБР №S2038741.

Постановою слідчого від 20.03.2025 вилучене майно визнано речовими доказом у кримінальному провадженні.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а метою, крім іншого, забезпечення збереження речових доказів (абз. 2 ч. 1, п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження тощо.

Частина 11 ст. 170 КПК України передбачає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Третім реченням ч. 7 ст. 236 КПК України передбачено, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Слідчий суддя вважає доведеним, що виявлений та вилучений під час проведення обшуку мобільний телефон, на який прокурор просить накласти арешт, є тимчасово вилученим майном та відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України. Крім того він належать до речей, дозвіл на вилучення яких надано ухвалою слідчого судді про обшук.

Доводи, на які посилається захисник як на підставу для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна не доведені належними доказами та не є підставами, передбаченими ч. 1 ст. 173 КПК України, які зумовлюються відмову в арешті майна.

Таким чином, ураховуючи кваліфікацію кримінального правопорушення та обставини його вчинення, найменування та вид вилученого в ході обшуку майна, що вказане майно може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, зокрема знаряддям скоєного кримінального правопорушення, тому потреба в накладенні арешту на нього є очевидною і доцільною.

Кожен з ризиків, перелічених в ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, доведений, отже клопотання має бути задоволено.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, -

постановив:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 20.03.2025 під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «samsung» imei: НОМЕР_1 , з сім карткою мобільного оператора ПрАТ «Водафон» НОМЕР_2 , який упаковано в сейф-пакет ДБР №S2038741, шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження.

Питання щодо зберігання вилученого майна вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1