Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/2239/19
Провадження № 1-кп/644/178/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.02.2019 року №0000381 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Харків, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, судимого 01.03.2023 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік, ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.12.2023 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленого до місця відбування покарання у виді обмеження волі на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.06.2024 року, 04.12.2024 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 309 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за вироком приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком, а саме: за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01.03.2023 року, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, не одруженого, що зареєстрований та фактично мешкав АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.1 ст. 186 КК України, -

УСТАНОВИВ:

18.02.2019 року приблизно о 15.00 годині, неповнолітній ОСОБА_5 , знаходячись на території КЗ «Харківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №26 Харківської міської ради Харківської області» за адресою м. Харків, вулиця 12 Квітня, 28, де побачив раніше незнайомого йому малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та можливі наслідки, проходячи повз потерпілого різким рухом правої руки вирвав з його руки мобільний телефон Samsung J600FZDSEK IMEI НОМЕР_1 , вартість якого складає 4721,97 гривень, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №720/19 від 19.02.2019 року. Після чого, неповнолітній ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, спричинивши малолітньому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Обвинувачений в судовому засіданні свою провину визнав в повному обсязі, каявся, надав суду пояснення, аналогічні викладеним в обвинувальному акті, суду пояснив, що він 18.02.2019 року приблизно о 15.00 годині, йшов по території КЗ «Харківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №26 Харківської міської ради Харківської області» за адресою м. Харків, вулиця 12 Квітня, 28, побачив потерпілого, який розмовляв по телефону, у нього виник умисел на викрадення його телефону, порівнявшись із потерпілим, він вихопив різко з руки потерпілого телефон та побіг, телефон він потім передав іншому чоловіку та отримав кошти за нього, але не пам`ятає скільки. Телефон був Самсунг. Просив провести розгляд справи відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, врахувати його каяття, те, що ним було вчинено злочин у неповнолітньому віці, на момент вчинення правопорушення він не був судимий, вчинив дурницю, та призначити покарання у вигляді мінімального строку.

Відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України та проти цього не заперечували учасники судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина обвинуваченого доказана, його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення злочин, що є не тяжким, а також дані про особу обвинуваченого. Обвинувачений на момент вчинення ним кримінального правопорушення не був судимий, був неповнолітнім, навчався, наразі отримав спеціальну освіту, не одружений, дітей не має.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України є щире каяття та вчинення кримінального правопорушення неповнолітньою особою, обставиною, яка обтяжує покарання згідно зі ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітнього.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.

Мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила правопорушення. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Приймаючи до уваги вищевказані обставини, дані про особу обвинуваченого, який на момент вчинення правопорушення не був судимий, був неповнолітнім, також суд враховує ставлення обвинуваченого до вчиненого, отримання ним спеціальної освіти, дані досудової доповіді, а також те що обвинувачений наразі двічі засуджений за вчинення кримінальних правопорушень після даного правопорушення до позбавлення волі, суд вважає, що справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень може бути лише позбавлення волі на мінімальний передбачений санкцією статті строк.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

В даному випадку кримінальне правопорушення вчинено до постановлення вироків Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01.03.2023 року та Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.12.2024 року, яким було застосовано вимоги ст.71 КК України щодо сукупності вироків, тому суд вважає, що при призначення покарання підлягає застосуванню вимоги ч.4 ст. 70 КК України.

Запобіжний захід в рамках провадження не обирався. За вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова, що набрав законної сили, строк покарання обрахований з дня постановлення вироку з 04.12.2024 року, з урахуванням наведеного суд вважає, що у строк покарання за даним вироком підлягає зарахуванню строк покарання з 04.12.2024 року по 05.02.2025 року включно.

ОСОБА_5 перебуває під вартою в рамках провадження, розгляд якого триває в Московському районному суді м. Харкова.

Цивільний позов не заявлений, судові витрати в провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого, питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.12.2024 року, остаточно призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №720/19 від 25.02.2019 року експертом ОСОБА_9 (рахунок КБ «Приватбанк» НОМЕР_2 ), в сумі 300 (триста) гривень.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обраховувати з 06.02.2025 року, зарахувавши в строк покарання термін частково відбутого покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.12.2024 року, з 04.12.2024 року по 05.02.2025 року включно.

Речовий доказ мобільний телефон мобільний телефон Samsung J600FZDSEK IMEI НОМЕР_1 , що переданий на відповідальне зберігання законному представнику потерпілого ОСОБА_10 , вважати переданим за належністю.

Вирок може бути оскаржено, з урахуванням особливостей ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду, протягом 30 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова.

Головуючий: суддя: ОСОБА_1