Справа № 632/756/18
провадження № 1-р/632/2/25

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року місто Златопіль

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника Держаної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у режимі відеоконференції подання начальника Державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» про роз`яснення вироку Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19 червня 2018 року щодо ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2025 року до Первомайського міськрайонного суду Харківської області надійшло подання начальника Державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» про роз`яснення вироку Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19 червня 2018 року щодо ОСОБА_5 в частині зарахування строку відбутого покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 10 лютого 2016 року.

В обґрунтування подання зазначено, що у Державній установі «Холодногірська виправна колонія (№18)» з 03 лютого 2025 року відбуває покарання ОСОБА_5 , 1989 року народження, засуджений вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19 червня 2018 року.

Також у поданні зазначено, що на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 10 лютого 2016 року.

При отриманні довідки Управління інформаційної підтримки та координації поліції ГУНП в Харківській області в межах цього кримінального провадження ОСОБА_5 був арештований 11 липня 2014 року та звільнений із зали суду 10 лютого 2016 року.

Таким чином, вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19 червня 2018 року мало бути вирішено питання згідно із п. 12 ч. 4 ст. 374 КПК України про залік досудового тримання під вартою у строк відбуття покарання у вигляді заліку часу перебування під вартою, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з 11 липня 2014 року по 10 лютого 2016 року (можливо з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, згідно із Законом № 838-VIII від 26 листопада 2015 року), або повідомити, що цей час зараховано у відбуту частину при призначенні покарання за сукупністю кількох вироків на підставі ст. 71 КК України.

У судовому засіданні представник Державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» подання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Засуджений ОСОБА_5 подання також підтримав.

Прокурор проти задоволення подання заперечував, оскільки вважає, що вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19 червня 2018 року є достатньо зрозумілим, а тому відсутні підстави для його роз`яснення.

Заслухавши учасників судового розгляду, розглянувши доводи подання про роз`яснення вироку та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд доходить висновку про відмову у задоволенні подання з наступних підстав.

Як вбачається з вироку Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19 червня 2018 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

Згідно положень ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, до призначеного покарання, частково, у вигляді трьох років і трьох місяців, приєднано невідбуту частину покарання призначеного за вироком Первомайського міськрайонного суду від 10 лютого 2016 року та визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років і три місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 визначено рахувати з моменту його фактичного затримання.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що у даному кримінальному провадженні запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не застосовувався, тому питання про запобіжний захід до набрання вироком законної сили, судом не вирішувалося.

Цим же вироком не вирішувалося й питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк призначеного ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, у тому числі з 11 липня 2014 року по 10 лютого 2016 року.

Із тексту зазначеного вище вироку вбачається, що він складений у відповідності до вимог ст. 374 КПК України, з посиланням на норми кримінального та кримінального процесуального законів, викладений у ясній формі, чіткими, послідовними та зрозумілими реченнями і не містить у собі труднощів для розуміння його точного змісту.

Відповідно до розпорядження вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19 червня 2018 року набрав законної сили 20 липня 2018 року.

На виконання вироку ОСОБА_5 був затриманий 23 січня 2025 року, що підтверджується відповідним протоколом.

Однак, до постановлення зазначеного вище вироку ОСОБА_5 був засуджений згідно із вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 10 лютого 2016 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

При цьому обраний щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був змінений на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Останнього звільнено з під варти в залі суду.

Разом із цим, як вбачається із вироку від 10 лютого 2016 року, рішення про зарахування строку попереднього ув`язнення з 11 липня 2014 року по 10 лютого 2016 року у строк призначеного ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, судом не приймалося.

ОСОБА_5 за вироком суду від 10 лютого 2016 року покарання у виді позбавлення волі не відбував, оскільки був звільнений від його відбування з випробуванням.

Згідно із поданням начальника Держаної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» ОСОБА_6 , останній вважає, що вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19 червня 2018 року мало б бути вирішено питання про залік досудового тримання під вартою у строк відбуття покарання у вигляді заліку часу перебування під вартою з 11 липня 2014 року по 10 лютого 2016 року, тобто за первинним кримінальним провадженням щодо ОСОБА_5 , або повідомлено, що цей час зараховано у відбуту частину при призначенні покарання за сукупністю кількох вироків.

Під час судового розгляду встановлено, що начальник Держаної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)», де відбуває покарання засуджений ОСОБА_5 , звернувся до суду з поданням про роз`яснення вироку Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19 червня 2018 року щодо ОСОБА_5 в частині зарахування часу відбутого покарання за іншим вироком.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Якщо судове рішення, яке є результатом судового провадження та яким вирішено питання, що становило предмет його розгляду, є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст (ч. 1 ст. 380 КПК України, постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 листопада 2019 року у справі N 367/3068/17).

Роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Отже, роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання. Це дає змогу усунути недоліки судового рішення, які стосуються недотримання його ясності та визначеності.

Таким чином, механізм, визначений у ст. 380 КПК України, не може використовуватися, якщо учасник процесу не згоден з мотивами судового рішення, порушує питання про внесення змін або нових даних у судове рішення.

При цьому, роз`яснюючи вирок суду, суд не вправі змінювати його зміст, тобто не має права змінювати зміст відомостей, викладених у судовому рішенні. Вимоги, які встановлені кримінальним процесуальним законом, до змісту вироку суду, містяться у ст. 374 КПК України, з урахуванням положень ст. 370 КПК України.

В поданні про роз`яснення рішення не зазначається, що саме в такому рішенні є незрозумілим, у чому полягає незрозумілість, які припускаються варіанти тлумачення тих чи інших формулювань, як це впливає на реалізацію судового рішення тощо.

У той же час заявник фактично вказує на незгоду із прийнятим рішенням в частині призначення ОСОБА_5 остаточного покарання у виді позбавлення волі, через не зарахування у його строк, строку попереднього ув`язнення, тобто на неправильне застосування судом положень КК України, зокрема щодо не прийняття рішення про залік досудового тримання під вартою, та не повідомлення про зарахування цього часу у відбуту частину при призначені покарання за сукупністю вироків, зазначаючи яким чином мав би діяти суд при ухвалені вироку від 19 червня 2018 року.

Отже, звертаючись до суду із вказаним поданням, заявник дійсно просить роз`яснити зміст прийнятого рішення, однак не через те, що воно є не зрозумілим, а через сумніви у його законності в частині призначення покарання.

Разом з тим, як вбачається із змісту подання вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19 червня 2018 року, для особи, яка звернулася до суду, є повністю зрозумілим.

До того ж суд звертає увагу на те, що зазначене не є предметом роз`яснення судового рішення.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення подання про роз`яснення судового рішення в порядку ст. 380 КПК України за наведеними в ньому доводами відсутні.

Керуючись ст. 380 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання начальника Державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» про роз`яснення вироку Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19 червня 2018 року щодо ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:ОСОБА_1