Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1666/25
Номер провадження 1-кс/711/485/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участі

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваної - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000447 від 12.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, про продовження строку тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Григорівка, Чорнобаївського району, Черкаської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, яка не є особою з інвалідністю, одруженої, працюючої продавцем ФОП ОСОБА_7 , раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000447 від 12.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, про продовження строку тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000447 від 12.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, п.1, 12 ч.2 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений в ході досудового розслідування період часу в ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у зв`язку з тривалими неприязними відносинами.

В подальшому, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , з яким ОСОБА_5 перебуває у шлюбі, остання звернувся до ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з проханням виготовлення саморобного вибухового пристрою, для подальшого вчинення вбивства ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , однак ОСОБА_11 не сприйняв дане прохання як реальне.

В період часу з серпня по листопад 2024 року, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 , здійснили неодноразові візити до території домоволодіння за адресою проживання ОСОБА_11 : АДРЕСА_3 , та здійснили передачу речовин та елементів, що необхідні для виготовлення саморобного вибухового пристрою, а саме: перманганат калію, порох, алюмінієву пудру, фрагменти сталевих труб та з`єднувальні елементи та наполягали на необхідності термінового виготовлення саморобного вибухового пристрою.

В подальшому, ОСОБА_11 , 11.11.2024, розуміючи протиправність дій ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , та реальність їх намірів, повідомив про даний факт правоохоронні органи та був залучений до конфіденційного співробітництва, та діяв під контролем правоохоронних органів з метою викриття та документування злочинних дій останніх.

Згідно розробленого ОСОБА_5 та ОСОБА_8 плану, ОСОБА_11 повинен був виготовити саморобні вибухові пристрої з наданих йому вище речовин та матеріалів та здійснити спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 умисне вбивство ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , шляхом підриву вказаних саморобних вибухових пристроїв, які вони повинні всі разом закинути у вікна будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично проживали потерпілі в узгоджений час і дату.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 21 листопада 2024 року ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , перебуваючи на території домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_11 за вищевказаною адресою здійснили обговорення щодо необхідних складових елементів конструкції, саморобних вибухових пристроїв, призначених для вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також наполягали на виготовлені саморобного вибухового пристрою для проведення випробувань перед вчиненням вбивства.

ОСОБА_5 та ОСОБА_8 27 листопада 2024 року, перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_11 , неодноразово обговорювали деталі вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а саме необхідну кількість вибухових пристроїв та цього ж дня спільно з ОСОБА_11 на відкритій місцевості здійснили підрив саморобного вибухового пристрою, які в період часу з 21.11.2024 по 27.11.2024 виготовив ОСОБА_11 з вищеописаних речовин та матеріалів, які йому надали ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .

В подальшому, 03.12.2024 ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , перебуваючи на території власного домоволодіння, спільно з ОСОБА_11 вкотре обговорювали деталі вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а саме можливість залучення до вчинення умисного вбивства інших осіб, необхідну кількість саморобних вибухових пристроїв в кількості чотирьох, які повинен був виготовити ОСОБА_11 , способу їх підриву, а саме необхідності закинути вибухові пристрої в спальну кімнату, де будуть відпочивати ОСОБА_9 та ОСОБА_12 через вікна будинку, необхідність придбання маскувального одягу (шапок, балаклав). Під час обговорення попередньо домовились про вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 та ОСОБА_12 06.12.2024 близько 03 години та необхідності зустрічі всіх учасників за адресою: АДРЕСА_2 , близько 01 години, для більш детального обговорення.

06.12.2024 близько 00 годин 50 хвилин ОСОБА_11 , за попередньої домовленості, яку обговорювали 03.12.2024, імітуючи при цьому роль співвиконавця вчинення кримінального правопорушення, прибув до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , із наявними при собі чотирма виготовленими вибуховими пристроями, які він виготовив на їх замовлення, для вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , де передав їх ОСОБА_5 , однак ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з причин, що не залежали від їх волі не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, так як були затриманні працівниками правоохоронних органів за місцем свого проживання.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, п.п. 1, 12 ч.2 ст. 115 КК України, в незакінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двох осіб, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

06.12.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня останній повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, п.п. 1, 12 ч.2 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.12.2024 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 03.02.2025.

Постановою керівника Черкаської обласної прокуратури від 27.01.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 06.03.2025.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.01.2025 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 продовжено до 06.03.2025 включно.

Причетність ОСОБА_5 до інкримінованого їй злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 13.11.2024; даними протоколу додаткового допиту свідка ОСОБА_11 від 06.12.2024; даними протоколу допиту потерпілої ОСОБА_9 від 18.11.2024; даними протоколу допиту потерпілої ОСОБА_10 від 18.11.2024; даними протоколу обшуку за місцем проживання ОСОБА_11 від 06.12.2024;даними протоколу обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 від 06.12.2024; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Таким чином, на даний час ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, п.1,12 ч.2 ст.115 КК України, а саме в незакінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двох осіб, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Метою застосування до ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу та продовжують існувати і зараз, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик можливого переховування від органу досудового розслідування з підстав тяжкості покарання, що загрожує, також узгоджується і з позицією Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 в разі обрання їй більш м`якого запобіжного заходу, що не пов`язаний із триманням під вартою, усвідомлюючи, що вона підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України так як, відповідно до встановленої КПК України процедури отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Ризик впливу на свідків також обумовлюється можливим використанням ОСОБА_5 знайомств, зв`язків, обізнаності про осіб, які є свідками у даному кримінальному провадженні, з метою підбурювання їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання показань, які суперечитимуть зібраним у справі показам.

Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад, показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершене, а свідки сторони обвинувачення відповідно не допитувались судом безпосередньо, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу підозрюваного такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від дачі показань у суді.

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується тим, що в органу досудового розслідування відсутні гарантії належної правомірної поведінки підозрюваної ОСОБА_5 та можливість вчинити нею як інше кримінальне правопорушення, так і завершити розпочате, яке не було завершене з причин що не залежали від її волі.

На переконання сторони обвинувачення, жоден із м`якших запобіжних заходів не здатен забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та запобігти наведеним вище ризикам.

Таким чином, підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , відсутні, а тому у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України інший, більш м`який запобіжний захід, не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, а її вік, стан здоров`я не перешкоджають перебувати під вартою.

Внаслідок складності кримінального провадження завершити досудове розслідування у вказаний строк неможливо у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій, а саме: отриманні висновку судово молекулярно-генетичної експертизи, висновків двох судово вибухово-технічних експертиз, проведенні слідчих експериментів за участю свідків та підозрюваних за даним кримінальним провадженням, виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне необхідність, вирішити питання по кінцевій кваліфікації неправомірних дій ОСОБА_8 , та ОСОБА_5 , та оголосити їм кінцеву підозру, з урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів, виконати вимоги ст. ст. 290 - 292 КПК України

Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, просив слідчого суддю продовжити строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 без визначення застави строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в ньому та додані до нього докази. Додатково прокурор зазначив, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п.п 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, є досить обґрунтованою, Також, ризики зазначені в клопотанні, не втратили своєї актуальності та продовжують існувати, зокрема підозрювана ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість покарання, в разі визнання її винною у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким злочином, може переховуватись від слідства та суду. Також підозрювана може здійснювати незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, з якими вона проживає в одному населеному пункті, обізнана про місце їх проживання, зокрема на ОСОБА_11 , який є заявником та кумом останньої. Крім того, існує ризик вчинення підозрюваною ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється, оскільки нею та іншим підозрюваним було висловлено рішучість у здійсненні вбивства потерпілих, яке не було закінчено з незалежних від неї обставин. А тому, зважаючи на особливості подій кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , ступінь ризику продовження протиправної поведінки підозрюваної продовжує існувати, що створює істотну загрозу іншим членам суспільства. Так, обставини подій свідчать про наявність з боку підозрюваної недостатньої відповідальності до загрози настання певних наслідків, а саме факт того, що вона, усвідомлюючи можливість настання негативних наслідків, висловлювала готовність закінчити замах на життя інших осіб з використанням вибухових пристроїв, що обумовлює необхідність ізоляції підозрюваної від інших членів суспільства.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти клопотання сторони обвинувачення та просив суд відмовити в його задоволенні, з огляду на необґрунтованість та недоведеність ризиків, на які посилається сторона обвинувачення. Зокрема зазначив, що підозрювана не вчиняла жодних дій, що вказували б на можливість переховування від органу досудового розслідування чи суду, можливий вплив на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, в якому вона підозрюється. Просив врахувати, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружена, має постійне місце проживання та роботи, що свідчить про міцні соціальні зв`язки. На його переконання застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, забезпечить належну процесуальну поведінку останньої. Просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Підозрювана ОСОБА_5 повністю підтримала позицію свого захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 199 КПК зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також встановити обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Судом встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000447 від 12.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

За версією органу досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України в незакінченому замаху на умисне вбивство, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті двох осіб, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

06.12.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня останній повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Згідно положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України (санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі), відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

07.12.2024 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №711/9545/24) відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.02.2025 включно. Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

27.01.2025 постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_13 строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 06.03.2025.

31.01.2025 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №711/759/25) ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 06.03.2025 включно

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 04.03.2025 (справа №711/1664/25) строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000447 від 12.11.2024 продовжено до п`яти місяців, тобто до 06.05.2025 включно.

Висновок про те, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, залишається обґрунтованою, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 13.11.2024; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_11 від 06.12.2024; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 18.11.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 18.11.2024; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_11 від 06.12.2024; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 від 06.12.2024; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Крім того, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України перевірена та підтверджена ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси про застосування запобіжного заходу виді тримання під вартою від 07.12.2024, а також ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.01.2025 про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою. На даний час, додатковість даних у проведенні досудового розслідування не змінилася, так як триває, в тому числі проведення судових експертиз, призначених в межах даного кримінального провадження, остаточне обвинувачення не висунуте, що було підтверджено стороною обвинувачення у судовому засіданні.

При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, на думку слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази переконали б неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлених під час досудового розслідування слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та при його продовженні.

Зокрема, існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_5 може переховуватися від слідства та суду є актуальним, зважаючи на тяжкість ймовірного покарання, оскільки остання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суд також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваної, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_5 одружена, має постійне місце проживання та роботи, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність вказаних вище обставин наведених стороною захисту, не можуть бути вирішальними, що могло б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо наявності ризику переховування ОСОБА_5 від слідства та суду.

Оцінюючи ризик впливу на свідків, зокрема на ОСОБА_11 , який є кумом та односельцем підозрюваної, слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

Також, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, в якому ОСОБА_5 підозрюється, зважаючи на злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншим особам, який не було доведено до кінця з підстав, що не залежали від волі підозрюваної, а також спосіб вчинення даного злочину - з використанням вибухових пристроїв.

Щодо доводів сторони захисту стосовно недоведеності належними доказами існування вказаних ризиків, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначений дій.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави, за яких слідчим суддею було застосовано до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та при його продовженні, а також обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені слідчим суддею при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу та при його продовженні, продовжують існувати. Слідчий суддя вважає, що запобігти вказаним вище ризикам, можливо виключно продовживши строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого до ОСОБА_5 , ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.12.2024 та продовженого ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.01.2025.

Крім того, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який ідеться в клопотанні, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_5 особливо тяжкого кримінального правопорушення, досудове розслідування щодо якого не завершене. Також відповідний ступінь втручання є розумним і співмірним із завданнями цього кримінального провадження.

Під час оцінки виправданості втручання у права і свободи підозрюваної слідчий суддя також враховує необхідність додаткового часу для проведення та завершення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, що мають важливе значення для кримінального провадження, та обставини, які перешкоджали здійснити ці дії раніше та строку, необхідного для їх проведення або завершення.

Статтею 197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 04.03.2025 (справа №711/1664/25) строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000447 від 12.11.2024 продовжено до п`яти місяців, тобто до 06.05.2025 включно.

З огляду на зазначене, враховуючи дані про особу підозрюваної, особливості її життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінального правопорушення, суспільну небезпеку інкримінованого органом досудового розслідування злочину, слідчий суддя вважає, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в кримінальному провадженні є тримання під вартою, а тому такий запобіжний захід має бути продовжений строком на 60 днів, а саме до 02.05.2025 включно.

Окремо слід зазначити, що слідчий суддя не відхиляє доводів сторони захисту, викладених на користь підозрюваної, зокрема, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, одружена, наявність міцних соціальних зв`язків, але вважає, що у даному випадку, ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у встановленому законом строки, а також, забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту, про що клопотала сторона захисту, слідчий суддя не вбачає.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при продовженні строку тримання під вартою, оскільки останній повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, який був направлений на позбавлення життя двох осіб, яке відповідно до ст. 3 Конституції України, визнається найвищою соціальною цінністю, а враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, висвітлених в підозрі у даній редакції, а саме здійснення готування до особливо тяжкого злочину, що мало б непоправні тяжкі наслідки, мотиви його вчинення, на даний час наявні побоювання щодо доведення злочину до завершення виглядають реальними.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000447 від 12.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 02.05.2025 включно.

Строк дії ухвали визначити до 02 травня 2025 року включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваній, її захиснику, слідчому, прокурору та направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ - для виконання.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваною, яка тримається під вартою - з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1