В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.11.2024 за № 0001488 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одружений, на утриманні дітей та осіб похилого віку не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

07.08.2024 ОСОБА_4 в якості подарунку на день народження отримав металевий кастет. Після цього, у ОСОБА_4 виник умисел на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, приблизно о 04 годині 00 хвилин 03.11.2024, ОСОБА_4 , зберігаючи без передбаченого законом дозволу при собі вищевказаний кастет, проходив неподалік від будівлі Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд 107-Б, тим самим здійснюючи незаконні дії з носіння холодної зброї, де був зупинений працівниками поліції, котрими в ході проведення огляду місця події в період часу з 04 години 59 хвилин по 05 годину 06 хвилин вказаного дня було вилучено вказаний кастет, який відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України в Запорізькій області № СЕ-19/108-24/21299-ХЗ від 06.11.2024, є контактною холодною зброєю ударно-дробильної дії кастетом, який виготовлений саморобним способом.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, а саме носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового розслідування, 28.11.2024, між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 та підозрюваним на той час ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , у порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470, 472-474 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263КК України, за обставин, які викладені у повідомленні про підозру.

Сторони в угоді погодили покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 263 КК України у вигляді пробаційного нагляду строком на 2 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав угоду, яка укладена між ним та обвинуваченим, просив її затвердити, призначивши обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання, вирішити питання речових доказів у кримінальному провадженні та стягнути з обвинуваченого витрати на проведення експертизи.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, надав пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а також пояснив, що під час укладення угоди діяв добровільно, розуміє свої права та наслідки укладеної угоди про визнання винуватості, наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості судом.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила, що угода підписувалася у її присутності, за ініціативою її підзахисного, вона, як захисник, переконалася, що угода була укладена та підписана добровільно, а тому просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд доходить до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо у тому числі не тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, яке відповідно ст. 12 КК України, віднесено до нетяжкого злочину, та його дії судом кваліфіковані, як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, та обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання, у виді пробаційного нагляду.

Такий вид покарання, на переконання суду, не суперечить інтересам суспільства, не порушує права, свободи чи інтереси сторін угоди або інших осіб.

При цьому, у ході допиту обвинуваченого судом з`ясовано, що він цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, відповідно ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які можуть бути застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також КК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

За викладених обставин, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, що також було узгоджено прокурором та обвинуваченим у п. 6 вказаної угоди.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню була проведена судова експертиза зброї, про що складено висновок експерта № СЕ-19/108-24/21299-ХЗ від 06.11.2024, який покладено в основу обвинувачення, то процесуальні витрати в сумі 1 591 грн. 80 коп. на залучення експерта підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 .

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст.373, 374, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, що укладена 28.11.2024 між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001488 від 03.11.2024.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості, ОСОБА_4 призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 263 КК України, у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення судової експертизи зброї у кримінальному провадженні у розмірі 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) гривня 80 копійки.

Після набрання вироком суду законної сили, металевий кастет, який передано на зберігання до камери схову ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинувачуваним про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі п. 15 ст. 615 КПК України судом у судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.

Повний текст вироку після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1