Єдиний унікальний номер № 290/1627/24
Провадження № 1-кп/0285/393/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Звягель матеріали кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Романів, Житомирського району, Житомирської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

встановив:

14.01.2025 року до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області надійшло клопотання прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому був продовжений. Строк дії запобіжного заходу спливає 25.01.2025 року. Ризики, зазначені слідчим суддею, зберігаються, а тому запобіжний захід слід продовжити.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання за наведених в ньому мотивів.

Обвинувачений у судовому засіданні просив змінити запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , заперечив щодо задоволення клопотання у зв`язку із необґрунтованістю зазначених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зауважив, що жодного належного та допустимого доказу прокурорм не надано.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області № 294/2273/24 від 27.12.2024 року, що є у загальному доступі, ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.01.2025 року.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, наявність яких разом із обґрунтованістю підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, є підставою для застосування запобіжного заходу.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини та практика Європейського суду з прав людини наголошує, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, при цьому, ризик переховування особи від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Як слідує із рішення Європейського суду з прав людини у справі «Єлоєв проти України», зі спливом певного часу саме існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і посилання на серйозність пред`явлених обвинувачень не можна вважати відповідними і достатніми.

Для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

У свою чергу, у справі Ілійков проти Болгарії Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, тяжкість покарання, у випаду визнання його винуватим, особу обвинуваченого.

Приймаючи до уваги наявність достатніх підстав вважати, що в діях (поведінці) обвинуваченого ОСОБА_4 існує ризик переховування від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків та вчинити нове кримінальне правопорушення, відсутність постійного місця проживання, суд приходить до висновку, що ризики, зазначені у ст. 177 КПК України та встановлені слідчим суддею, продовжують існувати, розгляд кримінального провадження триває, а тому вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, суд не вбачає можливості задоволити клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки на даний час не можливо встановити міцність соціальних зв`язків обвинуваченого та адресу його постійного місця проживання, доказів на вказане також не надано.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що з моменту обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та до моменту вирішення вказаного клопотання про продовження строку тримання під вартою не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку підозрюваного може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Керуючись ст.ст. 27, 107, 177, 178, 183, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - до 21.03.2025 року, включно.

Копію ухвали направити прокурору, вручити обвинуваченому, захиснику та уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1