печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6171/25-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , захисника: ОСОБА_4 , підозрюваного: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м. Києві клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

08.02.2025 старший слідчий Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні -прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Києві, за процесуального керівництва Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000523 від 13.04.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Положення ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє до цього часу.

Згідно з ч. 6 ст. 2, п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації на особливий період.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.02.2023 №80 рядового ОСОБА_5 , призваного на військову службу під час мобілізації на особливий період, призначено на посаду такелажника евакуаційного взводу ремонтної роти батальйону матеріально-технічного забезпечення цієї ж військової частини, яка дислокувалася у АДРЕСА_1 .

Рядовий ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особивий період, відповідно до вимог ч.ч. 1, 3, 9 ст. 1, ч.ч. 1-4, 6, 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Разом з тим, рядовий ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, обіймаючи посаду такелажника евакуаційного взводу ремонтної роти батальйону матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ч.ч. 1, 3, 9 ст. 1, ч.ч. 1-4, 6, 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з метою тимчасово ухилитись від військової служби, о 7 годині 45 хвилин 12.03.2023 без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 та до 12 години 30 хвилин 07.02.2025 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби за наявності реальної можливості для цього.

У подальшому, о 12 годині 30 хвилин 07.02.2025 рядовий ОСОБА_5 затриманий у порядку ст. 208 КПК України у даному кримінальному провадженні слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві.

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Пінкайрай Радвилішського району республіки Литва, громадянин України, такелажник евакуаційного взводу ремонтної роти батальйону матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «рядовий», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий, якому 10.11.2023, в порядку ст. 111, ч. 8 ст. 135. КПК України вручено письмове повідомлення про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та 07.02.2025 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 10.11.2023 у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_5 неодноразово викликався слідчим для особистого отримання повідомлення про підозру, допиту як підозрюваного та участі в інших процесуальних діях, однак останній на виклики слідчого на 09 год. 00 хв. 14.11.2023, на 10 год. 00 хв. 15.11.2023 та 11 год. 00 хв. 16.11.2023 не з`явився.

Так, 10.11.2023, відповідно до вимог ч. 2 ст. 135 КПК України засобами поштового зв`язку «Укрпошта» за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , а також на адресу військової частини НОМЕР_1 скеровані повістки про виклик та письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Проте, підозрюваний ОСОБА_5 у час вказаний у повістках про виклик 14, 15 та 16 листопада 2023 року до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, 8, не з`явився, про причини неявки слідчого не повідомив.

Враховуючи, те що підозрюваний ОСОБА_5 , без поважних причин не з`являвся на виклики слідчого 14, 15 та 16 листопада 2023 року, а також те, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 було невідоме, останнього 17.11.2023 органом досудового розслідування оголошено в розшук, здійснення якого доручено оперативним працівникам Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві.

Разом з тим, підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Слідчий зазначає, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у виді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Цей ризик є реальним зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 , не з`являвся без поважних причин на виклик слідчого 14, 15 та 16 листопада 2023 року, місцезнаходження останнього до 07.02.205 було невідоме, а також приймаючи до уваги той факт, що усвідомивши невідворотність покарання, у разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, у якому підозрюється і призначення навіть мінімального покарання, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованого діяння, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду;

Так, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування та місцезнаходження останнього було невідоме, органом досудового розслідування 17.11.2023 останнього оголошено у розшук.

2) незаконно впливати на свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Цей ризик існує у зв`язку з тим, що з метою уникнення кримінальної відповідальності може як особисто так і опосередковано за допомогою інших осіб здійснювати на свідків (які вже допитані по кримінальному провадженню та які можуть бути встановлені в ході досудового розслідування) протиправний вплив та узгодити з ними позицію захисту, приймаючи до уваги те, що більшість свідків є співслужбовцями ОСОБА_5 ;

3) продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, у вчиненні якого він підозрюється.

Так, у період з 12.03.2023 по 06.02.2025 підозрюваний ОСОБА_5 , маючи реальну можливість на повернення до військової частини цього не зробив, та продовжував вчинення тяжкого злочину.

Запобігти настанню вказаних ризиків неможливо застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, п. 3, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного злочину, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування та суду та може незаконно впливати на свідків як особисто так і через своїх родичів та інших осіб, перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином, виникла необхідність у обранні стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити.

Підозрюваний його захисник в судовому засіданні в режимі відеоконференції, просили застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, запечення підозрюваного та його захисника, приходжу до наступних висновків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.11.2023, відповідно до вимог ч. 2 ст. 135 КПК України засобами поштового зв`язку «Укрпошта» за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , а також на адресу військової частини НОМЕР_1 скеровані повістки про виклик та письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: повідомленням військової частини НОМЕР_1 про вчинення кримінальних правопорушень рядовим ОСОБА_5 , рапортом командира евакуаційного взводу роти ремонту ОСОБА_7 щодо відсутності рядового ОСОБА_5 у військовій частині НОМЕР_1 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 08.05.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 17.10.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 17.10.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 17.10.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 08.11.2023; рапортами слідчого стосовно нез`явлення до органу досудового розслідування підозрюваного ОСОБА_5 на виклики слідчого 14.11.2023, 15.11.2023, 16.11.2023, матеріалами службового розслідування, проведеного військовою частиною НОМЕР_1 , та іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання. Які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати чи спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів та спеціалістів, перешкоджати кримінальному провадженню вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Варто зазначити, що ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (рішення ЄСПЛ у справі Яжинський проти Польщі (Jarzynski v. Poland, § 43)).

Доказів того, що стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 не допускає тримання його під вартою слідчому судді не надано, а тому слід вважати, що такі перешкоди відсутні.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року розмір застави повинен бути належною гарантією того, що заявник вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу, при визначенні розміру застави виправданим є врахування серйозності обставин справи.

Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, їх корисливий мотив, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушень, у яких він підозрюється, слідчий суддя вважає, що застава у межах відповідно до ч. 2 ст. 185 КПК України не здатна забезпечити виконання ОСОБА_5 , що підозрюється у вчиненні тяжкого слочину, покладених на нього обов`язків, та визначити заставу у розмірі 60 560 грн., що зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків так як з урахуванням вказаних обставин, розмір застави на якому наполягав орган досудового розслідування є надмірно обтяжливим та таким, що не виправдує мету застосування запобіжного заходу.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваної альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим, у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Згідно ч.6 ст.194 КПК України зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184,193,194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пінкайрай, Радвилішського району, республіки Литва, громадянина України, такелажника евакуаційного взводу ремонтної роти батальйону матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні рядовий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000523 від 13.04.2023 до 07.04.2025.

Одночасно визначити ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України в межах 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 60 560 (шістдесят тисячі п`ятсот шістдесят) грн. у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Печерського районного суду міста Києва:

Отримувач: ТУДСАУ в м. Києві

МФО: 820172

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ

р/р № UA1012089

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 в разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим, у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 07.04.2025 включно.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На підставі ч. 4 ст. 535 КПК України слідчому або прокурору у кримінальному провадженні № 0000523 від 13.04.2023 повідомити слідчого суддю, який постановив ухвалу, про її виконання.

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1