Справа № 576/2577/24
Провадження № 1-кп/576/118/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Глухів кримінальне провадження за № 0000364 від 08.07.2024 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кролевець Сумської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, гранатометника взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 , 07.07.2024 р. близько 23 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та керуючи технічно справним легковим автомобілем марки Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , у якому також перебували пасажири ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , рухаючись у м. Глухові по вул. Жужоми поблизу озера, зневажив безпекою дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху та не врахувавши дорожню обстановку, виїхав на праве узбіччя дороги та в подальшому на схил кювету, де допустив перекидання керованого ним транспортного засобу.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді множинної скелетної травми закритим переломом діафіза правого плеча зі зміщенням, закритого перелому дистального метаепіфіза правої променевої кістки зі зміщенням, закритого перелому верхньої гілки лобкової кістки справа без значного зміщення, множинних забійних саден, ран верхніх і нижніх кінцівок, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир та ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної торако-спинальної травми з забоєм шийного і грудного відділів хребта, перелому грудини, забою грудного відділу спинного мозку, гематоми, нижньої параплегії, множинних саден верхніх кінцівок, перелому грудних хребців ThVI-ThVII, забою легенів, двобічного гідротораксу, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

У прямому причинному зв`язку з наслідками цієї дорожньо-транспортної пригоди завданням середньої тяжкості тілесних ушкоджень та тяжких тілесних ушкоджень потерпілим, знаходиться порушення ОСОБА_4 пункту 12.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому злочині визнав повністю та пояснив, що з 24.02.2022 р. він був призваний на військову службу по мобілізації. За час служби брав участь у бойових діях та отримав поранення, після чого був переведений до взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 . 07.07.2024 р. у вечірній час на озері Павлівське у м. Глухові він разом із ОСОБА_8 поминали побратима, з яким разом проходили військову службу та який загинув на війні дев`ять днів тому. Вживали при цьому алкоголь. Через деякий час до них приєднались його подруга ОСОБА_9 та дружина ОСОБА_10 ОСОБА_11 і вони продовжували вживати алкоголь усі разом. Через деякий час він вирішив їхати додому і підвезти усіх. Він сів за кермо свого автомобіля. Де і в якому порядку сіли пасажири, він не пам`ятає. Як сталася аварія та де він допустив з`їзд у кювет і перекидання автомобіля також не пам`ятає, бо перебував у дуже пригніченому стані. Пам`ятає, що проїхав десь близько одного кілометра від озера і далі була заокруглена ділянка дороги. Прийшов до тями лише в лікарні. Про свій вчинок шкодує. Його цивільна відповідальність не була застрахована, оскільки він є військовослужбовцем. Однак він визнає заявлений потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні ним інкримінованого йому злочину, окрім його пояснень, повністю підтверджується наступними доказами.

Свідченнями потерпілої ОСОБА_5 , яка у суді показала, що обвинувачений приходиться їй другом. 07.07.2024 р. приблизно о 20-й чи 21-й годині вона приїхала на озеро. Там уже були ОСОБА_12 разом із ОСОБА_8 та його дружиною ОСОБА_13 . Вони поминали свого побратима і у них вже було спиртне на той момент. Алкоголь вживали усі присутні. У зв`язку із настанням комендантської години вони стали збиратись по домівках. Всі сіли у автомобіль ОСОБА_14 , який був за кермом. Від`їхавши десь з кілометр машину занесло у повороті і вони перевернулись. Отямилась вона лише у лікарні.

Свідченнями свідка ОСОБА_15 , який у суді показав, що він з ОСОБА_4 07.07.2024 р. звечора приїхали на Павлівське озеро, де стали поминати свого побратима, який загинув на війні. Спочатку вони удвох вживали алкоголь. Потім підійшла знайома ОСОБА_4 ОСОБА_16 . Потім до них приєдналась його дружина, яка приїхала на таксі. Приблизно о 23-й годині вони почали збиратись до домівках. Всі сіли у автомобіль ОСОБА_14 , який був за кермом. Переднє пасажирське місце зайняла ОСОБА_16 . Він з дружиною силі позаду. Від`їхавши десь з півтора кілометра, на заокругленій ділянці машина з`їхала з дороги колесом, потім її занесло і вони перевернулись. Жодних перешкод для руху не було. Вважає, що причиною аварії було перевищення швидкості.

Протоколом огляду місця події від 08.07.2024 р. з додатками, у якому зафіксовано обставини і деталі дорожньо-транспортної пригоди, зокрема розташування автомобіля, слідів, його уламків, тощо (т.1 а.с.163-174).

Висновком експертизи технічного стану транспортного засобу від 30.07.2024 р., яким встановлено, що автомобіль Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 має технічні несправності рульового керування та ходової частини, які виникли у результаті дорожньо-транспортної пригоди (т.1 а.с.175-189).

Висновком експерта № 283 від 20.08.2024 р., яким стверджується, що у потерпілої ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді множинної скелетної травми закритим переломом діафіза правого плеча зі зміщенням, закритого перелому дистального метаепіфіза правої променевої кістки зі зміщенням, закритого перелому верхньої гілки лобкової кістки справа без значного зміщення, множинних забійних саден, ран верхніх і нижніх кінцівок, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Дана травма могла утворитись в результаті дорожньо-транспортної пригоди (т.1 а.с.190-191).

Висновком експерта № 285 від 20.08.2024 р., яким стверджується, що у потерпілої ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді поєднаної торако-спинальної травми з забоєм шийного і грудного відділів хребта, перелому грудини, забою грудного відділу спинного мозку, гематоми, нижньої параплегії, множинних саден верхніх кінцівок, перелому грудних хребців ThVI-ThVII, забою легенів, двобічного гідротораксу, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Дана травма могла утворитись в результаті дорожньо-транспортної пригоди (т.1 а.с.192-193).

Протоколами слідчих експериментів з ОСОБА_15 та ОСОБА_5 , до яких занесені результати демонстрації обставин дорожньо-транспортної події (т.1 а.с.196-201).

Висновком автотехнічної експертизи від 23.09.2024 р., яким стверджується, що в діях ОСОБА_4 з технічної точки зору вбачаються невідповідності п.п. 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху, з яких невідповідності п. 12.1 знаходяться у прямому причинному зв`язку із виникненням ДТП. У висновку експерт також зазначив, що з наданих вихідних даних, виїзд автомобіля за межі проїзної частини відбувся під час його руху по заокругленій ділянці проїзної частини, за відсутності будь-яких перешкод, які б призвели до втрати курсової стійкості автомобіля. При цьому стан дорожнього покриття був сухим, чистим та однорідним. З урахуванням цього та за відсутності будь-яких причин технічного характеру, в даній дорожній ситуації виїзд автомобіля був зумовлений виключно управлінськими діями його водія по вибору швидкісного режиму (т.1 а.с.204-209).

Медичною документацією з Глухівської міської лікарні, з якої слідує, що ОСОБА_4 на момент огляду лікарем 08.07.2024 р. о 00 год. 20 хв. знаходився у стані алкогольного сп`яніння. За результатами лабораторних тестів результат крові на вміст етилового спирту 1,18 ‰ , у сечі 2,04 ‰. (т.1 а.с.210-216).

Суд також звертає увагу й на те, що розглядаючи цю справу у змагальній процедурі, обвинуваченим не висувалося претензій до жодного з перелічених вище доказів на етапі їх дослідження. Також не було наведено жодних аргументів, які б давали підстави засумніватися у правильності висновків експертів.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведеною, а його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд визнає пом`якшуючими покарання обставинами щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обтяжуючих покарання обставин не встановлено і у обвинувальному акті не наведено.

Суд враховує й наступні обставини. Дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується в цілому позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Думку потерпілої ОСОБА_5 та представника потерпілої ОСОБА_7 , які не наполягали на суворому покаранні обвинуваченого. За висновком органу пробації ОСОБА_4 має середній ризик небезпеки.

Водночас суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_4 злочину.

Зокрема, суд відзначає, що хоча й по відношенню до наслідків вина обвинуваченого є необережною, однак він, сідаючи за кермо автомобіля у стані алкогольного сп`яніння, коли концентрація алкоголю на момент огляду у крові становила 1,18 ‰, не міг не розуміти, що тим самим збільшує вірогідність аварійної ситуації та послаблює свою здатність уникнути наслідків такої ситуації. Будучи за кермом автомобіля у стані алкогольного сп`яніння, він перевищив швидкість, що свідчить про свідоме нехтування безпекою. Врешті такі дії потягнули за собою серйозні наслідки у вигляді заподіяння потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень та заподіяння потерпілій ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, які кардинально змінили її життя, спричинивши інвалідність і повну втрату можливості пересуватися самостійно.

Підсумовуючи наведене, з урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків, які вказують на високий рівень шкоди, завданої потерпілим, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання передбачене санкцією ч. 2 ст. 286-1 КК України у виді позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Разом з цим, беручи до уваги обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , його позитивну характеристику за місцем служби, військовий статус, участь у бойових діях на захист України, отримання поранення, психологічно складний стан, пов`язаний із втратою побратима на війні, що стало причиною розпивання алкогольних напоїв, а також той факт, що потерпілі добровільно сіли до автомобіля, знаючи про стан обвинуваченого, тим самим прийнявши на себе частину ризику, суд вирішує призначити ОСОБА_4 покарання у мінімальній межі.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми тощо.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Вина ОСОБА_4 в порушенні правил безпеки руху, які призвели до завдання потерпілій ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, доведена повністю.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав повністю заявлений потерпілою позов про відшкодування моральної та майнової шкоди.

Крім того, суд також враховує, що дії обвинуваченого призвели до втрати здоров`я потерпілої, що спричинило інвалідність. Потерпіла стала повністю залежною від стороннього догляду. Вона не може працювати, вести активне соціальне життя. Беззаперечно, що такі втрати здоров`я, самостійності, соціальна ізоляція, завдали їй серозної психоемоційної травми. Тому, компенсація моральної шкоди в сумі 1 000 000 грн., яка визнається обвинуваченим, є адекватною до глибини страждань потерпілої.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вина ОСОБА_4 в порушенні правил безпеки руху, які призвели до завдання потерпілій ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, доведена повністю. Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав повністю заявлений потерпілою позов про відшкодування майнової шкоди.

Суд вважає, що розмір заявленої майнової шкоди з урахуванням збільшення позовних вимог, повністю підтверджений наданими суду доказами (т.1 а.с.44-112, 145-149, т.2 а.с.41-47), а тому вимоги в цій частині також слід задовольнити.

Документально підтверджені прокурором процесуальні витрати на проведення експертиз (т.2 а.с.4, 17) слід стягнути з обвинуваченого на користь держави. Долю речових доказів суд вирішує за правилами, передбаченим ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 430 994 (чотириста тридцять тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири) грн. 72 коп. майнової шкоди та 1 000 000 (один мільйон) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з виконанням експертиз в сумі 6815 грн. 52 коп.

Речові докази: автомобіль Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на території відділу поліції № 1 (м. Глухів) повернути ОСОБА_4 , знявши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 10.07.2024 р..

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1