Справа № 632/1504/24
провадження № 1-кп/632/71/25

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року м. Златопіль

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 від 07 серпня 2024 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайський Харківської області, громадянина України, має базову середню освіту, не одружений, не працюючий, перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку немає, не є особою із інвалідністю, раніше судимий:

20 вересня 2010 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, звільнений за відбуттям строку покарання 20 березня 2014 року;

30 червня 2017 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання із іспитовим строком 2 роки; 08 вересня 2020 року Харківським апеляційним судом змінено вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 30 червня 2017 року в частині призначеного покарання та призначено позбавлення волі строком 3 роки; звільнений за відбуття строку покарання 28 грудня 2023 року;

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,

якому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ст. 395 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 порушив правила адміністративного нагляду за таких обставин.

На підставі ухвали Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 05 квітня 2024 року щодо обвинуваченого ОСОБА_3 був встановлений адміністративний нагляд строком на 01 рік, із покладанням на обвинуваченого ряду конкретно визначених обмежень, зокрема, забороною виїзду в особистих справах за межі Лозівського району Харківської області без дозволу органу Національної поліції.

Згідно із заявою, обвинувачений ОСОБА_3 обрав місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де на той час проживав. При цьому обвинувачений був ознайомлений із правилами адміністративного нагляду та попереджений про кримінальну відповідальність за їх порушення.

Водночас, обвинувачений ОСОБА_3 самовільно, без поважних причин, ігноруючи встановлену постановою суду заборону, з метою ухилення від адміністративного нагляду, у період з 29 липня по 5 серпня 2024 року залишив місце свого проживання квартиру АДРЕСА_3 , виїхавши в особистих справах без дозволу та повідомлення поліцейського, який здійснює адміністративний нагляд, за межі Лозівського району до міста Харкова.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , скоїв кримінальне правопорушення - проступок порушення правил адміністративного нагляду, а саме: самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

ІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 щодо пред`явленого обвинувачення та висновки суду (щодо дослідження доказів).

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 не оспорював фактичні обставини кримінального правопорушення (дата, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення проступку), які викладені в обвинувальному акті. При цьому зазначив, що не оспорює правову кваліфікацію кримінального правопорушення за ст. 395 КК України, свої інтереси вважав необхідними захищати самостійно, повністю визнає свою провину.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що 05 квітня 2024 року щодо нього встановлено адміністративний нагляд строком один рік із застосуванням до нього наступних обмежень: з`являтися на реєстрацію до органу Національної поліції два рази на місяць; заборонити вихід із будинку (квартири) за місцем мешкання з 23 години до 05 години наступної доби; заборонити перебування у підприємствах торгівлі та громадського харчування, де реалізуються та вживаються алкогольні напої, а також на вокзалах, аеропортах, без спеціального дозволу органу Національної поліції; заборонити виїзд за межі Лозівського району Харківської області без спеціального дозволу органу Національної поліції. У зв`язку з цим він написав заяву, в якій зазначив адресу свого місця проживання, а саме: АДРЕСА_2 , та, був ознайомлений з правилами та обмеженнями з встановленим відносно нього адміністративним наглядом, попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 395 КК України, в разі ухилення від адміністративного нагляду. Однак, 29 липня 2024 року самовільно, без відповідного дозволу та повідомлення працівників поліції, залишив обране місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , виїхавши до міста Харків, де перебував до 05 серпня 2024 року. Він шкодує про вчинене, засуджує свої діяння та кається. Запевняє, що зробив відповідні висновки та ніколи не повторить вчинене.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 не оспорював фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як вони встановлені в обвинувальному акті, а також не оспорював кваліфікацію злочину за ст. 395 КК України, вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження без дослідження доказів у повному обсязі, обмежившись допитом обвинуваченого, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Отже, у межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за згодою учасників судового провадження, суд, визнав доцільним розгляд кримінального провадження здійснити в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

ІІІ. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений та висновки суду.

Визнавши покази обвинуваченого ОСОБА_3 належним та допустимим доказом у кримінальному провадженні, приймаючи до уваги, що останній не піддає сумніву фактичні обставини справи, правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у висунутому йому обвинуваченні доведеною повністю.

Отже, суд доходить до переконання про правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 395 КК України скоїв кримінальний проступок порушення правил адміністративного нагляду, а саме: самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

ІV. Мотиви суду при призначенні покарання

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, зокрема, що обвинувачений ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 12 КК України вчинив кримінальний проступок, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вивчення відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він має базову середню освіту, не одружений, не працює, постійного заробітку немає, на утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку немає, не є особою з інвалідністю, раніше неодноразово судимий, на обліку в лікаря-психіатра та нарколога не перебуває. Перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , на військову службу по мобілізації у період з 24 лютого 2022 року по даний час не призивався.

Згідно із ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які обтяжує покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, дотримуючись положень ст. 50, 65 КК України, а саме принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, сукупність усіх обставин, що характеризують вчинене обвинуваченим кримінально-протиправне діяння, наслідки, які настали, особу винного, зокрема відсутність постійного джерела доходів, наявність обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання йому необхідно призначити покарання в межах санкції ст. 395 КК України у вигляді обмеження волі в мінімальних межах, враховуючи відсутність постійного джерела доходів у обвинуваченого, а відтак він позбавлений можливості сплати штрафу. Саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

При цьому, встановлені судом обставини, погашення декілька судимостей обвинуваченого відповідно до вимог ст. 89 КК України (за злочині вчиненні у 2000 та 2001 році у неповнолітньому віці та за злочин, за яким було призначено покарання із застосуванням ст.75 КК України), а також наявність обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 - щире каяття, не можуть свідчити про наявність підстав застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, оскільки призначення покарання зі звільненням від його відбування та встановленням іспитового строку не буде відповідати принципам законності та справедливості покарання.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд також не знаходить, у зв`язку з тим, що судом встановлена лише одна обставина, що пом`якшують покарання обвинуваченого. Підстав для визнання будь-яких інших обставин такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують суспільну небезпеку обвинуваченого та вчинених ним кримінальних правопорушень, окрім тієї, що наведена вище, суд не вбачає.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні не обирався, за відсутністю клопотань сторони обвинувачення, суд не вбачає підстав для обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ст. 395 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня прибуття і постановки ОСОБА_3 на облік у виправному центрі.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1