ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1187/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000907 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Березянка, Таращанського р-ну, Київської обл., українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 24.06.2024 року Подільським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України до 7 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В :

Матрос ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, перебуваючи на посаді водія відділення підвозу 2 самохідного артилерійського взводу 5 самохідної артилерійської батареї 2 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентують проходження ним служби, у порушення вказаних вимог законодавства, бажаючи тимчасово ухилитись від обов`язків військової служби, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників та без поважних причин, 08.10.2023, не пізніше 10 години 00 хвилин, самовільно залишив місце служби військової частини НОМЕР_1 , що в АДРЕСА_2 , після чого до 23.10.2023 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Із урахуванням викладених обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

27 листопада 2024 року між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000907, з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_3 , на підставі статей 468-473, 476 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даних угоди прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 5 ст. 407 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Також, вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі стороком на 5 років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту ОСОБА_3 частину покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 24.06.2024 року та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць.

Розглядаючи питання про затвердження угод про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, останній визнає свою вину у вчиненні вказаного злочину та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Всі умови викладені у ст. 469 КПК України в угоді чітко дотримані.

Також, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000907, з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_3 з іншого боку і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 42, 45,286,287, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 27.11.2024 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі стороком на 5 років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_3 , остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, із врахуванням вироку Подільського районного суду м. Києва від 24.06.2024 року у виді позбавлення волі строком 7 років 1 місяць, зарахувавши у призначене покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачений статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: