Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/3077/25
Провадження № 1-кс/644/352/25

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в м. Харкові клопотання старшої слідчої СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000165 від 05.02.2025 року про обрання запобіжного заходу щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

підозрюваного у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-

УСТАНОВИВ:

08.04.2025 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшло вищезазначене клопотання, в якому слідча просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в умовах Державної Установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, без застосування застави.

В обгрунтування клопотання слідча зазначає, що впровадженні СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № № 0000165 від 05.02.2025 року за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.01.2025 року приблизно о 18.00 годині, точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своїми знайомими ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходився за місцем мешкання останнього, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де після спільного вживання спиртних напоїв, на ґрунті виниклих особистих неприязних стосунків, в ході сварки з ОСОБА_9 , у ОСОБА_4 та ОСОБА_8 раптово виник спільний злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 ..

Реалізуючи свій спільний злочинний намір ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_9 , який сидів в цей час на дивані, та завдав один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_9 , від якого той впав на спину на диван, після чого, ОСОБА_4 схопив потерпілого за обидві ноги та стягнув з дивану на підлогу, після чого став завдавати удари кулаками обох рук по голові ОСОБА_9 .. В свою чергу ОСОБА_8 підійшов до лежачого на підлозі ОСОБА_9 на на відмаш завдав йому один удар лівою ногою в область ребер. В цей же час ОСОБА_4 продовжуючи спільні злочинні дії, став завдавати правою ногою удари по тулубу та кінцівкам ОСОБА_9 , таким чином завдавши не менш 5 ударів потерпілому. ОСОБА_8 в свою чергу завдав кулаками рук не менш 3 ударів в область голови потерпілого ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_4 завдав ще декілька ударів ногами в область тулубу потерпілого ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 довівши свій злочинний намір спрямований на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 до кінця та не усвідомлюючи настання тяжких наслідків своїх дій, залишили потерпілого на місці, не надавши останньому медичної допомоги.

20.01.2025 року бригадою ШМД потерпілого ОСОБА_9 доставлено до КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.проф. О.І. Мещанінова» ХМР , де 05.02.2025 року о 04.40 годині ОСОБА_9 внаслідок завданих йому тілесних ушкоджень, помер.

В результаті спільних протиправних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_8 потерпілий ОСОБА_9 , згідно з висновком судово-медичної експертизи, отримав тілесні ушкодження у вигляді: важкої тупої сукупної травми, яка включає в себе: - травму голови у вигляді забою головного мозку із утворенням контузії у полюсно-конвекситальному відділі лівої лобної частки та в полюсно-конвекситальному відділі правої скроневої частки головного мозку з субарахноїдальним крововиливом (під м`яку мозкову оболонку) по конвекситальній поверхні лівої лобної та правої скроневої часток головного мозку, а також субдурального крововиливу (під твердою мозковою оболонкою) з боку обох півкуль головного мозку із стисненням речовини головного мозку, із наявністю крововиливу у м`які покриви голови та синця в скронево-потиличній ділянці справа з розповсюдженням на виличну ділянку справа, орбітальну ділянку справа та область правої щоки з крововиливом у слизову оболонку ротової порожнини в області правої щоки, крововиливу у м`які покриви голови та синця в області лівої надбрівної дуги, в лівій орбітальній ділянці із захватом області проекції лівої виличної кістки;- травму грудної клітки у вигляді забою легень із крововиливом у паренхіму легень та перелому тіл 2, 3, 4, 5 ребер між середнє-ключичною та переднє-пахвовою лініями, перелом тіл 6, 7, 8 ребер по середнє-ключичній лінії, перелому тіла 3 та 7 ребра по лопатковій лінії, а також перелому голівок 4, 5, 6 ребер з правого боку та перелому тіл 4, 5 ребер між середнє-ключичною та переднє-пахвовою лініями з лівого боку з крововиливом у пристінкову плевру та міжреберні м`язи в місцях переломів ребер із наявністю крововиливу у м`які тканини та синця на шкірі по передній поверхні грудної клітки в проекції тіла грудини, крововиливу у підшкірно-жирову клітковину та м`язи між середнє-ключичною і переднє-пахвовою лініями зліва в області від 6-го ребра до краю реберної дуги, а також крововиливу у підшкірно-жирову клітковину та м`язи в області грудної клітки справа в проекції 5-11 ребер між середнє-ключичною та лопатковою лініями;- травму кінцівок у вигляді синця на шкірі по зовнішній поверхні правого плеча у верхні третині, а також синців по тильній поверхні обох кисть в проекції п`ясних кісток.

Синець на шкірі по зовнішній поверхні правого плеча у верхні третині, а також синці по тильній поверхні обох кисть в проекції п`ясних кісток та забита рана в лобній ділянці зліва мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Важка сукупна травма, яка включає в себе травму голови та травму грудної клітки у вигляді вищезазначених ушкоджень знаходиться у причинному зв`язку із смертю ОСОБА_9 і належить до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя. Зазначена важка сукупна травма, яка включає в себе травму голови із забоєм головного мозку та внутрішньочерепними крововиливами, що ускладнилася гнійним менінгоенцефалітом та набряком-набряканням головного мозку, а також тупу травму грудної клітки із забоєм легень та множинним переломом ребер з обох боків, що ускладнилася гнійною брохо-пневмонією, яка у своїй течії призвела до інтоксикації та поліорганної недостатності, що і стало безпосередньою причиною смерті ОСОБА_9 .

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

08.04.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Під час допиту в якості підозрюваного, ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та повідомив, що дійсно разом з ОСОБА_8 20.01.2025 року у вечорі завдав тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 .

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який показав, що 20.01.2025 року у вечорі між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_9 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 став завдавати удари руками та ногами ОСОБА_9 , а підозрюваний ОСОБА_8 також втрутився в конфлікт між ними і також став завдавати удари кулаками рук потерпілому ОСОБА_9 .

Протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 , в ході якого останній розповів як само ОСОБА_8 та ОСОБА_4 завдавали тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 .

Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який показав, що 20.01.2025 року у вечорі між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_9 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 став завдавати удари руками та ногами ОСОБА_9 , а підозрюваний ОСОБА_8 також втрутився в конфлікт між ними і завдав що найменш один удар ногою в область ребер потерпілому ОСОБА_9 .

Протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 , в ході якого останній розповів як само ОСОБА_8 та ОСОБА_4 завдавали тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 .

Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , який показав, що 20.01.2025 року у вечорі він бачив як ОСОБА_4 завдавав удари ногами ОСОБА_9 , а підозрюваний ОСОБА_8 також втрутився в конфлікт між ними і завдав що найменш 2-3 удари кулаком руки в область голови потерпілому ОСОБА_9 .

Протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 в ході якого останній розповів як само ОСОБА_8 та ОСОБА_4 завдавали тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 .

Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , який показав, що 20.01.2025 роу приблизно о 18.00 годині він почув з квартири його сусіда ОСОБА_9 крики останнього, який кликав на допомогу, при цьому він чув глухі звуки з квартири сусіда характерні для ударів, після чого він зайшов до квартири ОСОБА_9 та побачив його там непритомним і побитого, в квартирі також були ОСОБА_8 та ОСОБА_4 . Після він викликав поліцію та швидку медичну допомогу, співробітники якої госпіталізували ОСОБА_9 до лікарні, де той помер. А ОСОБА_4 та ОСОБА_8 надали пояснення поліції, якій розповіли, що обидва завдавали удари ОСОБА_9 руками та ногами.

Висновками судово-медичних експертиз №№ 12-17/51-А/25, 12-23/5/51-А/25 від

21.03.2025 року, згідно яких ОСОБА_9 отримав ушкодження у вигляді: важкої сукупної травми, яка включає в себе травму голови та травму грудної клітки та знаходиться у причинному зв`язку із смертю ОСОБА_9 і належить до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя. Зазначена важка сукупна травма, яка включає в себе травму голови із забоєм головного мозку та внутрішньочерепними крововиливами, що ускладнилася гнійним менінгоенцефалітом та набряком-набряканням головного мозку, а також тупу травму грудної клітки із забоєм легень та множинним переломом ребер з обох боків, що ускладнилася гнійною брохо-пневмонією, яка у своїй течії призвела до інтоксикації та поліорганної недостатності, що і стало безпосередньою причиною смерті ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1.п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватися від органу досудового розслідування або суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_4 , враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання. Крім того вказані обставини створять складності явки або запізнення обвинуваченого до органу досудового розслідування та суду.

2.п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, своїх співслужбовців здійснити вплив на свідків, понятих, як благаючі або умовляючи їх, так і маючи безперешкодний доступ до вогнепальної зброї за допомогою якої може погрожувати свідкам, понятим, експертам щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного

ОСОБА_4 , у вигляді застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, пов`язана з тим, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, м`якість застосування якого створить в очах суспільства та інших військовослужбовців уяву безкарність та свавілля.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до сторони обвинувачення та суду не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до суду на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваний, не має постійного місця проживання, а тому обрання відносно нього вказаного запобіжного заходу є неможливим.

Підставою для застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст.121 КК України, який є тяжким злочином, за вчинення якого можливе покарання у виді реального позбавлення волі строком до 10 років, тому існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПУ України, а саме у разі визнання його винним та призначенні покарання судом у вигляді позбавлення волі це може викликати загрозу його втечі, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

Окрім цього, на цей час досудове розслідування триває, на теперішній час не допитано всіх свідків та очевидців події, інші обставини кримінального провадження, а знаходячись на волі ОСОБА_4 , який знайомий з вже допитаними свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та знає їх місце перебування та мешкання, дає йому змогу вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного або навіть фізичного впливу на осіб, які є свідками у цьому кримінальному провадженні, тому в даному випадку існують ризики, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконний вплив на потерпілих та свідків, з метою зміни їх показів.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Враховуючи викладене, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання цих ризиків.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Допитаний в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 не оспорював обставин кримінального правопорушення, в яких його підозрюють і не заперечував проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначає, що не дивлячись на наявність житла веде бродячий спосіб життя, так це йому подобається, зловживає спиртними напояями, дохід складається з того, що збирає по мусоркам та здає в пункти приймоу пластик, бутилки тощо. Сім`ї немає, мати проживає за кордоном.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просить відмовити у задоволенні клопотання або обрати інший більш м`який запобіжний захід з посиланням на те, що підозрюваний повністю визнав себе винним, співпрацює із слідством, раніше не судимий, має постійне місце проживання.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, доходить дослідивши матеріали кримінального провадження, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.177 КПК Україна метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, міцність його соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Ці ризики випливають з того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, а тому в разі визнання його винуватим може бути призначене покарання у вигляді реального відбуття покарання у вигляді позбавлення волі, що може спонукати підозрювану уникнути таких наслідків та загрозу втечі.

Підозрюваний фактично не проживає за місцем реєстрації, веде бродячий спосіб життя, не працює, зловживає спиртними напоями, не має сім`ї та утриманців, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, через що може переховуватись від органів досудового слідства та може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Крім цього, на даний час досудове розслідування триває встановлюються свідки та очевидці вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, який перебуваючи на свободі може незаконним чином впливати на покази останніх.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого підозрюється, враховуючи дані про особу підозрюваного, то будь-які інші більш мякі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, встановлених судом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Як убачається з вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

За таких обставин у зазначеному кримінальному провадженні суд не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182 ч.5 , 183 ч.3, 193, 194, 196, 197, 206, 372, 395 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшої слідчої СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000165 від 05.02.2025 року про обрання запобіжного заходу щодо - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою на строк шістдесят днів, а саме - до 6 червня 2025 року включно.

Зобов`язати старшу слідчу СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 негайно повідомити близьких родичів підозрюваного ОСОБА_4 про тримання під вартою останнього.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1