ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11-сс/818/37/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-за участі секретаря ОСОБА_5 ,

-власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2024 року -

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Цією ухвалою слідчого судді клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002428 від 19.11.2024 задоволено частково та накладено арешт на виявлені та вилучені предмети, речі старшим слідчим СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_7 в ході проведення обшуку від 21.11.2024 у період часу з 06.19 год. до 10.17 год. за адресою: м. Харків, вул. Ашгабатська №31, а саме:

1) Мобільний телефон кнопковий торгівельної марки «NOKIA», моделі «TA-1174», IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ;

2) Сім-карта з номером « НОМЕР_3 »;

3) Мобільний телефон торгівельної марки «SAMSUNG Galaxy A04e», модель «SM-A042F/DS», IMEI: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , у захисному чохлі;

4) Сім-карта з номером НОМЕР_6 ;

5) Мобільний телефон торгівельної марки «SAMSUNG Galaxy A5», модель «SM-A51OF», IMEI: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , у захисному чохлі;

6) Сім-карта з номером НОМЕР_9 ;

7) Травматичний пістолет «Форт 14Р», кал. 9 мм., № НОМЕР_10 ;

8) Травматичний пістолет «Форт 14Р», к. 9 мм., № НОМЕР_11 ;

9) Травматичний пістолет «Форт 9Р», к. 9 мм., № НОМЕР_12 ;

10) Травматичний пістолет «Форт 9Р», к. 9 мм., № НОМЕР_13 ;

11) Набої несмертельної дії «ВІЙ», «9 мм. Р.А.», у кількості 34 шт.;

12) Чоловічі кросівки чорного кольору торгівельної марки «NIKE», розмір «45», зі слідами бруду;

13) Чоловічі чоботи коричневого кольору торгівельної марки «LOWA», розмір «46», зі слідами бруду;

14) Чоловічі чоботи коричневого кольору торгівельної марки «LOWA», розмір «45», зі слідами бруду;

15) Чоловіча куртка синього кольору «5.11»;

16) Чоловіча куртка зеленого кольору «CARINTHIA», розмір «XXL»;

17) Чоловіча куртка зеленого кольору «CONDOR», розмір «XL»;

18) Штани чоловічі зеленого кольору «M-TAK», розмір «34/32»;

19) Штани чоловічі синього кольору «M-TAK», розмір «34/32»;

20) Чоловіча футболка коричневого кольору «Schadstoffgepruft», розмір «7/44»;

21) Зимова (флісова) шапка коричневого кольору «TRU-SPEC».

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі власник майна просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що він не причетний до злочину за фактом вчинення якого ведеться кримінальне провадження, а обшук був проведений виключно за вказівкою синів потерпілого, з якими в нього були погані стосунки. Наголосив, що він колишній військовий та має дозволи на носіння та зберігання зброї, які також були арештовані. Зазначив, що жодних слідів кримінального правопорушення не було виявлено на вилучених речах, а сам злочин вчинено без застосування вогнепальної зброї. Указав, що мобільні телефони потрібні йому для заробітку грошей та їх арешт негативно вплине на його спроможність заробляти гроші та утримувати його матір похилого віку. Також указав, що вказівка слідчого судді в ухвалі про наявність в нього іпотеки та кредитів вже не відповідає дійсності, оскільки всі ці заборгованості вже давно погашені.

Позиції учасників апеляційного провадження

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку власника майна, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду апеляційної інстанції

З матеріалів судового провадження вбачається, що СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002428 за ознаками складі кримінальних правопорушень злочинів, передбачених пунктом 6 частини другої статті 115, частини четвертої статті 187, частини другої статті 15, пунктом 6 частини другої статті 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.11.2024 до Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківської області надійшло повідомлення про те, що за адресою: м. Харків, вул. Олександрівська 3-а, невстановлена особа в невстановлений час, вчинила умисне вбивство з корисливих мотивів ОСОБА_8 .

Крім того, 19.11.2024 до Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення, про те що за адресою: м. Харків, вул. Олександрівська, буд. 3-А, невстановлена особа здійснила розбій спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах вчинений в умовах воєнного стану, поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я в момент нанесення ОСОБА_9 (далі ОСОБА_9 ).

Також встановлено, що 19.11.2024 за адресою: м. Харків, вул. Олександрівська 3-А, невстановлена особа здійснила закінчений замах на умисне вбивство з корисливих мотивів ОСОБА_9 , однак не довела свій злочинний умисел до кінця із причин, що не залежали від її волі.

20.11.2024 року на адресу СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області надійшов рапорт ст. о/у ВКП Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_10 про те, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень злочинів може бути причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення обшуку від 21.11.2024 у період часу з 06.19 год. до 10.17 год. предмети, речі за адресою: м. Харків, вул. Ашгабатська №31, а саме:

1) Мобільний телефон кнопковий торгівельної марки «NOKIA», моделі «TA-1174», IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ;

2) Сім-карта з номером « НОМЕР_3 »;

3) Мобільний телефон торгівельної марки «SAMSUNG Galaxy A04e», модель «SM-A042F/DS», IMEI: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , у захисному чохлі;

4) Сім-карта з номером НОМЕР_6 ;

5) Мобільний телефон торгівельної марки «SAMSUNG Galaxy A5», модель «SM-A51OF», IMEI: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , у захисному чохлі;

6) Сім-карта з номером НОМЕР_9 ;

7) Травматичний пістолет «Форт 14Р», кал. 9 мм., № НОМЕР_10 ;

8) Травматичний пістолет «Форт 14Р», к. 9 мм., № НОМЕР_11 ;

9) Травматичний пістолет «Форт 9Р», к. 9 мм., № НОМЕР_12 ;

10) Травматичний пістолет «Форт 9Р», к. 9 мм., № НОМЕР_13 ;

11) Дозвіл на зброю № НОМЕР_14 ;

12) Дозвіл на зброю № НОМЕР_14 ;

13) Дозвіл на зброю № НОМЕР_14 ;

14) Набої несмертельної дії «ВІЙ», «9 мм. Р.А.», у кількості 34 шт.;

15) Чоловічі кросівки чорного кольору торгівельної марки «NIKE», розмір «45», зі слідами бруду;

16) Чоловічі чоботи коричневого кольору торгівельної марки «LOWA», розмір «46», зі слідами бруду;

17) Чоловічі чоботи коричневого кольору торгівельної марки «LOWA», розмір «45», зі слідами бруду;

18) Чоловіча куртка синього кольору «5.11»;

19) Чоловіча куртка зеленого кольору «CARINTHIA», розмір «XXL»;

20) Чоловіча куртка зеленого кольору «CONDOR», розмір «XL»;

21) Штани чоловічі зеленого кольору «M-TAK», розмір «34/32»;

22) Штани чоловічі синього кольору «M-TAK», розмір «34/32»;

23) Чоловіча футболка коричневого кольору «Schadstoffgepruft», розмір «7/44»;

24) Зимова (флісова) шапка коричневого кольору «TRU-SPEC».

З клопотання прокурора про арешт майна вбачається, що є підстави вважати, що вилучене майно під час огляду місця події, може бути предметами злочину та речовими доказами у кримінальному провадженні та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, у зв`язку з чим у органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду судових експертиз із використанням та дослідженням вказаних вилучених об`єктів.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

Так, ч.2 ст.170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Задовольнивши клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що стороною обвинувачення доведено, що вказане майно, на яке прокурор просить накласти арешт, може бути речовим доказом.

Як вбачається з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно вказане в клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а посилання представника власника про зворотне є безпідставними.

Окрім того, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно зі ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

При розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч. ч. 2, 4 ст. 173 КПК України та ст. 172 КПК України, зміст ухвали слідчого судді в цілому відповідає вимогам ч. 5 ст. 173 КПК України.

Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали, з чим погоджується і апеляційний суд.

Задовольнивши клопотання слідчого з посиланням на зміст ст. 170 КПК України слідчий суддя врахував, що в ньому йдеться не про арешт майна підозрюваного, а арешт майна, передбачений ч.2 ст.170 КПК України, що здійснюється для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні.

Відповідно до порядку, передбаченого ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Посилання власника майна на його непричетність до фактів за якими здійснюється досудове розслідування та необхідність цього майна у його особистих інтересах, в даному випадку не може злугувати підставою для зняття арешту з вилученого майна, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень за якими здійснюється досудове розслідування та необхідності збереження повноти досудового розслідування.

Тобто в цьому провадженні присутні суспільні інтереси у здійсненні повного досудового розслідування, які нівелюють особисті інтереси власника майна.

Крім того, вилучене майно може бути повернуто власнику після проведення відповідних судових експертиз та досліджень в разі не встановлення причетності майна до вчинення злочинів, тобто втрати його процесуального статусу речового доказу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та належним чином мотивованою і підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст. ст.404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2024 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002428 від 19.11.2024 -залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді