УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу у виді застави у розмірі 300 000 (триста тисяч) гривень на запобіжний захід у виді застави розміром 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоне, Барського р-ну, Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого слідчого відділення Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором, про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу з застави у розмірі 300 000 (триста тисяч) гривень на запобіжний захід у виді застави розміром 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділенням Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000377 від 24.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 355, ч. 1 ст. 301 1 КК України, в ході розслідування якого у органу досудового розслідування виникла необхідність у зміні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобіжного заходу.

В ході розгляду встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 03.09.2021 більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у невстановленому місці, діючи з корисливих мотивів, вступили в злочинну змову між собою та розробивши єдиний план своїх злочинних дій за наступних обставин.

Так, 04.09.2021 близько о 10 год. 30 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 будучи об`єднаним спільним злочинним умислом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , спрямованим на незаконне збагачення чужим майном шляхом вимагання, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, зателефонував на мобільний номер телефону ОСОБА_9 та повідомив, що в даний час знаходиться в її квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Також, ОСОБА_4 в розмові повідомив, що він є співвласником даної квартири (спільна часткова 1/2) та в примусовому тоні наказав ОСОБА_9 приїхати до місця проживання.

Того ж дня, близько 15 год. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 разом з своїм цивільним чоловіком ОСОБА_10 , прибули до свого місця проживання, а саме до під`їзду будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , при вході до якого знаходився ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Під час розмови, діючи спільно, попередньо узгодженого злочинного плану, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 пред`явив ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме викупу спільної часткової власності (1/2) квартири, що перебуває у його власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , за грошові кошти у сумі 18000 (вісімнадцять тисяч) євро, згідно курсу НБ України станом на 04.09.2021 становило 576 120 (п`ятсот сімдесят шість тисяч сто двадцять) гривень, що значно перевищує ринкову вартість вказаної частини квартири. Вказана вимога, супроводжувалась психологічним тиском, погрозою заподіяння тілесних ушкоджень, знищенням майна, обмеженням прав, свобод потерпілих, які сприймали їх як реальні.

Демонструючи реальність своїх намірів та погроз, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , попередньо змінили замки вхідних дверей квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , чим обмежили доступ ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , доступ до житла приміщення.

Далі, 18.09.2021 близько 16 год. 30 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прибули до квартири, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_2 , де під час розмови з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , черговий раз ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вчергове висунули останнім незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме викупу спільної часткової власності (1/2) квартири за грошові кошти у сумі 20000 (двадцять тисяч) євро, згідно курсу НБ України, що станом на 18.09.2021 становило 627400 (шістсот двадцять сім тисяч чотириста) гривень, збільшивши попередню суму, що значно перевищує ринкову вартість вказаної частини квартири. Вказана вимога, супроводжувалась психологічним тиском в бік ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , погрозою знищення майна, обмеження прав, свобод потерпілих, які проявлялися у погрозах відключенням електроенергії та створення нестерпних умов для проживання, які останні сприймали як реальні. Після чого, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покинули приміщення вказаної квартири.

Далі, 25.09.2021 близько 19 год. 00 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 прибули до квартири, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_2 , де під час розмови з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , черговий раз пред`явили останнім незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме викупу спільної часткової власності (1/2) квартири, яка супроводжувалась психологічним тиском, погрозою знищення майна, обмеження прав, свобод потерпілих, які проявлялися у створення нестерпних умов для проживання, які останні сприймали як реальні.

Демонструючи реальність своїх намірів та погроз, ОСОБА_4 , у дарив ногою по конвектору, що належить ОСОБА_9 та пошкодив його. Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 покинули приміщення вказаної квартири.

Продовжуючи спільний злочинний умисел, 27.09.2021 близько 17 год. 00 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено ОСОБА_4 та ОСОБА_7 прибули до під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де знаходився цивільний чоловік ОСОБА_9 ОСОБА_12 . В ході розмови ОСОБА_7 черговий раз пред`явив незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме, викупу спільної часткової власності (1/2) квартири під умовами штучного створення ним штрафних санкцій та збільшення суми розрахунку, яка буде збільшуватися з кожним днем, яка супроводжувалась психологічним тиском, погрозою знищення майна, обмеження прав, свобод потерпілих та близьких родичів. Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 поїхали у невідому напрямку.

Далі, того ж дня ОСОБА_4 , з власного мобільного телефону зателефонував до ОСОБА_10 , а повідомив останньому, щоб він та ОСОБА_9 погоджувалися на його умови та черговий раз погрожував знищенням майна, обмеження прав, свобод потерпілих.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 27.09.2021 у вечірній час доби, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , прибули до квартири, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_2 , діючи спільно, зайшли в тамбур вказаної квартири. Скориставшись відсутністю ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , демонструючи реальність своїх намірів та погроз пошкодили, меблі, замки вхідних дверей, розподілювач енергії, внаслідок чого відключили електроенергію в квартирі, чим обмежили конституційні права, передбачені статтями 30, 32, 47 Конституції України.

У подальшому 28.09.2021 у денний час доби, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , прибули до квартири, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в тамбурі, під час розмови черговий раз пред`явили потерпілим, незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме, викупу спільної часткової власності (1/2) квартири, за заниженою вартістю, яка супроводжувалась психологічним тиском, з погрозою застосування насильства, обмеження прав, свобод потерпілих. Демонструючи реальність своїх намірів та погроз, ОСОБА_4 надав вказівку ОСОБА_8 відштовхнути з входу ОСОБА_10 ОСОБА_9 та її сестру ОСОБА_13 , внаслідок чого останні отримали тілесні ушкодження у вигляді синців та подряпин, ОСОБА_4 в свою чергу взяв до рук дерев`яний брусок та кинув в сторону потерпілих, чим пошкодив фасад тамбуру квартир АДРЕСА_4 .

Після чого, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покинули приміщення тамбур вказаних квартир.

Далі, 09.12.2021 у вечірній період доби, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прибули до будинку, який розташований, за адресою: АДРЕСА_3 реальність своїх намірів та погроз, пошкодили фасад будинку АДРЕСА_2 у вище вказаному будинку, шляхом кидання камінців.

Після чого, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покинули місце вчинення правопорушення.

В подальшому, 05.09.2022 в денний час доби, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено ОСОБА_9 спільно з цивільним чоловіком ОСОБА_10 будучи під тривалим психологічним тиском, погрозами насильства, пошкодження чи знищення майна, порушення нормального звичного режиму життя, завдання стресу та переживання, які настали від діяльності ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , погодилася на їхню незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме викупу спільної часткової власності (1/2) квартири АДРЕСА_5 , що перебуває у власності ОСОБА_4 та виплатила кошти у сум 21 500 (двадцять одна тисяча п`ятсот) євро, згідно курсу НБ України станом на 05.09.2022 становить 785478 (сімсот вісімдесят п`ять тисяч чотириста сімдесят вісім) гривень за частку квартири, що значно перевищує ринкову вартість вказаної частини квартири.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, (вимагання) тобто у вимозі вчинення будь-яких дій майнового характеру, з погрозою насильства над потерпілим, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб, пошкодження чи знищення майна (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ОСОБА_15 достовірно знаючи про військову агресію збройних сил російської федерації та введення на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2023 №2102-ІХ, згідно з яким в Україні запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022, строком на 30 діб, дія якого неодноразово продовжувалася, востаннє Указом Президента України від 05 лютого 2024 року № 3564-ІХ «Про продовження строку воєнного стану в Україні», тобто до 08 травня 2024 року, у березня 2024 року більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 09.03.2024, у невстановленому місці, діючи з корисливих мотивів, вступили в злочинну змову між собою та розробивши єдиний план своїх злочинних дій за наступних обставин.

Так, 09.03.2024 приблизно о 10 год. 00 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , будучи об`єднаним спільним злочинним умислом спрямованим на незаконне збагачення чужим майном шляхом вимагання, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану переслідуючи корисливий мотив, прибули до квартири ОСОБА_17 , що розташована за адресою: АДРЕСА_6 , яка належить останньому на праві спільної власності розміром частки . Після чого, розбудивши ОСОБА_17 , діючи спільно, попередньо узгодженого злочинного плану, ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ОСОБА_15 повідомили йому щоб він зібрав речі та покинув приміщення вказаної квартири. Вказана розмова супроводжувалась психологічним тиском, погрозою заподіяння тілесних ушкоджень, створення нестерпних умов для проживання та обмеження прав, свобод потерпілого, які проявлялися в забороні пересуватися по квартирі, які останній сприймав як реальні.

Далі, ОСОБА_4 та ОСОБА_14 діючи згідно спільного злочинного умислу, повідомили незаконну вимогу ОСОБА_17 , а саме в продажу належної йому частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 , повідомши, що у разі не погодження він залишиться без житла та грошових коштів. Підчас висунення вказаної вимоги ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 в черговий раз погрожували заподіяння тілесних ушкоджень, обмеження прав, свобод потерпілого.

Демонструючи реальність своїх намірів та погроз, ОСОБА_8 наніс декілька ударів по тілу ОСОБА_17 .

В подальшому ОСОБА_17 переживаючи за своє життя та здоров`я сприйнявши погрози, як реальні скориставшись моментом та пильністю ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ОСОБА_15 будучи роздягнутим вибіг з приміщення власної квартири.

Після того, як ОСОБА_17 залишив приміщення квартири, ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ОСОБА_15 діючи згідно раніше узгодженого злочинного плану та досягнення спільної мети замінили замок вхідних дверей до квартири АДРЕСА_7 , чим обмежили його конституційні права, передбачені статтями 32, 47 Конституції України.

Далі, ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ОСОБА_15 покинули приміщення вказаної квартири.

В подальшому, 19.03.2024 в денний час доби, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_17 будучи під тривалим психологічним тиском, погрозами завдання йому тяжких наслідків, порушення нормального звичного режиму життя, завдання стресу та переживання, які настали від діяльності ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , погодився на їхню спільну незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме продажу спільної часткової власності (1/2) квартири АДРЕСА_7 , що перебуває у його власності. Цього ж дня підписав договір купівлі продажу частини вказаної квартири, за що отримав кошти у сумі 15 000 доларів США, згідно курсу НБ України станом на 19.03.2024 становить 584616 (п`ятсот вісімдесят чотири тисяч шістсот шістнадцять) гривень, що значно нижче за ринкову вартість вказаної частини квартири.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимогі вчинення будь-яких дій майнового характеру, з погрозою насильства над потерпілим, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_14 та ОСОБА_18 , достовірно знаючи про військову агресію збройних сил російської федерації та введення на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2023 №2102-ІХ, згідно з яким в Україні запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022, строком на 30 діб, дія якого неодноразово продовжувалася, востаннє Указом Президента України від 07 серпня 2024 року № 3564-ІХ «Про продовження строку воєнного стану в Україні», тобто до 09 листопада 2024 року, в травні 2024 року більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у невстановленому місці, діючи з корисливих мотивів, вступили в злочинну змову між собою та розробивши єдиний план своїх злочинних дій за наступних обставин.

Так, 18.05.2024 приблизно о 09 год. 30 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 будучи об`єднаним спільним злочинним умислом з ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , спрямованим на незаконне збагачення чужим майном шляхом вимагання, діючи умисно, в умовах воєнного стану переслідуючи корисливий мотив, зателефонував на мобільний номер телефона ОСОБА_19 та повідомив, що в даний час знаходиться в його квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_8 та належить останньому на праві спільної власності розміром частки 3/4. Також, ОСОБА_4 в розмові повідомив, що він є співвласником даної квартири (спільна часткова 1/8) та в примусовому тоні наказав ОСОБА_19 приїхати до місця проживання.

Того ж дня, близько 15 год. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_19 разом з своєю дружиною ОСОБА_20 , прибули до свого місця проживання, а саме до квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_8 , в якій перебував ОСОБА_4 , ОСОБА_16 та ОСОБА_8 . В ході розмови, діючи спільно, попередньо узгодженого злочинного плану, ОСОБА_4 пред`явив ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме викупу спільної часткової власності (1/8) квартири, що перебуває у його власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_8 , за грошові кошти у сумі 20000 (двадцять тисяч) доларів США, що значно перевищує ринкову вартість вказаної частини квартири або продати спільну часткову власність (3/4) вказаної квартири, що належить ОСОБА_19 , за грошові кошти у сумі 20000 (двадцять тисяч) доларів США, що значно менше ринкової вартості. Вказана вимога, супроводжувалась психологічним тиском, погрозою заподіяння тілесних ушкоджень, обмеженням прав, свобод потерпілих, які сприймали як реальні.

Далі, 20.05.2024 близько 16 год. 30 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 та ОСОБА_14 прибули до квартири, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_8 , де під час розмови з ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , черговий раз пред`явили останнім незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме викупу спільної часткової власності (1/8) квартири або продажу спільної часткової власності (3/4), яка супроводжувалась психологічним тиском, погрозою заподіяння тілесних ушкоджень, обмеження прав, свобод потерпілих та близьких родичів. Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_16 покинули приміщення вказаної квартири.

Продовжуючи спільний злочинний умисел, 30.07.2024 близько 17 год. 14 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено ОСОБА_4 та ОСОБА_16 прибули до квартири, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_8 , де під час розмови з ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , черговий раз пред`явили останнім незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме, викупу спільної часткової власності (1/8) квартири або продажу спільної часткової власності (3/4) квартири, яка супроводжувалась психологічним тиском, погрозою заподіяння тілесних ушкоджень, обмеження прав, свобод потерпілих та близьких родичів. Демонструючи реальність своїх намірів та погроз, ОСОБА_14 наніс ОСОБА_19 один удар по обличчю та один удар в область лівого плеча, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження. Далі, ОСОБА_4 та ОСОБА_14 розпочали пошкоджувати майно потерпілих, а саме меблі та електронну техніку. Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_16 покинули приміщення вказаної квартири.

Далі, 09.08.2024 близько 11 год. 30 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 прибув до квартири, що розташована, за адресою: АДРЕСА_8 , де під час розмови з ОСОБА_20 , черговий раз пред`явив останнім незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме, викупу спільної часткової власності (1/8) квартири або продажу спільної часткової власності (3/4) квартири, яка супроводжувалась психологічним тиском, погрозою заподіяння тілесних ушкоджень, обмеження прав, свобод потерпілих та близьких родичів. Демонструючи реальність своїх намірів та погроз, ОСОБА_4 тримаючи в руках балон з речовиною подразнюючої дії та розпилив вказану речовину в квартирі в сторону ОСОБА_20 .

Оскільки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , зволікали із виконанням незаконної вимоги, 13.08.2024 близько 13 год. 30 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 та ОСОБА_16 , прибули до квартири, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_8 , діючи спільно, за допомогою акумуляторної кутової шліфувальної машини відкрили вхідні двері вказаної квартири. Скориставшись відсутністю ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , демонструючи реальність своїх намірів та погроз пошкодили електрощит розподілу електроенергії, меблі та побутові предмети, чим обмежили її конституційні права, передбачені статтею 32 Конституції України.

Далі, 17.08.2024 близько 15 год. 43 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 та ОСОБА_16 , прибули до квартири, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_8 , діючи спільно, за допомогою акумуляторної кутової шліфувальної машини відкрили вхідні двері вказаної квартири. Скориставшись відсутністю ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , демонструючи реальність своїх намірів та погроз демонтували розетки в квартирі, пошкодили газову колонку, холодильник, пральну машину, електричний чайник, особисті речі, чим обмежили її конституційні права, передбачені статтею 32 Конституції України, зокрема: право на особисте життя - що виразилось у втручанні в життя, порушення нормального звичного ритму вказаного життя, завдання стресу, психологічного тиску та переживання. Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_16 покинули приміщення вказаної квартири.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 20.08.2024 близько 14 год. 30 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 та ОСОБА_16 , прибули до квартири, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_8 , діючи спільно, зайшли в приміщення вказаної квартири. Скориставшись відсутністю ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , демонструючи реальність своїх намірів та погроз пошкодили запальничкою одяг потерпілих, меблі, особисті речі, які належали ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , чим обмежили її конституційні права, передбачені статтею 32 Конституції України, зокрема: право на особисте життя - що виразилось у втручанні в життя, порушення нормального звичного ритму вказаного життя, завдання стресу, психологічного тиску та переживання. Далі, того ж дня, близько 14 год. 50 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, до вказаної квартири зайшли ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . У подальшому, вході розмови ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , черговий раз пред`явили потерпілим, незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме, викупу спільної часткової власності (1/8) квартири або продажу спільної часткової власності (3/4) квартири, яка супроводжувалась психологічним тиском, обмеження прав, свобод потерпілих. Демонструючи реальність своїх намірів та погроз, ОСОБА_14 наніс один удар ОСОБА_21 в область лівого плеча, після чого ОСОБА_4 тримаючи в руках балон з речовиною подразнюючої дії розпилив вказану речовину в обличчя останнього. Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_14 покинули приміщення вказаної квартири.

Далі, 21.08.2024 близько 16 год. 20 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , прибули до квартири, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_8 , де під час розмови з ОСОБА_20 , черговий раз пред`явили останнім незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме, викупу спільної часткової власності (1/8) квартири або продажу спільної часткової власності (3/4) квартири, яка супроводжувалась психологічним тиском, погрозою заподіяння тілесних ушкоджень, обмеження прав, свобод потерпілих та близьких родичів. Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_14 покинули приміщення вказаної квартири.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 26.08.2024 близько 14 год. 20 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , прибули до квартири, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_8 , діючи спільно, зайшли в приміщення вказаної квартири. Скориставшись відсутністю ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , демонструючи реальність своїх намірів та погроз, використовуючи акумуляторний шуруповерт та шурупи, прикрутили двері кухні санвузлу та туалету до дверної коробки, позбавивши потерпілим доступ до користування вказаними приміщеннями, чим обмежили її конституційні права, передбачені статтею 32 Конституції України, зокрема: право на особисте життя - що виразилось у втручанні в життя, порушення нормального звичного ритму вказаного життя, завдання стресу, психологічного тиску та переживання. В цей час, до вказаної квартири зайшли ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . У подальшому, в ході розмови ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , черговий раз пред`явили потерпілим, незаконну вимогу щодо вчинення дій майнового характеру, а саме, викупу спільної часткової власності (1/8) квартири або продажу спільної часткової власності (3/4) квартири, яка супроводжувалась психологічним тиском, обмеження прав, свобод потерпілих.

Далі, о 14 год. 41 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , затриманий працівниками правоохоронних органів за адресою: АДРЕСА_8 .

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимогі вчинення будь-яких дій майнового характеру, з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, в умовах воєнного стану.

27 серпня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Червоне, Барського району, Вінницької області, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_9 , раніше несудимого, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України тобто у вимогі вчинення будь-яких дій майнового характеру, з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб (вимагання) за попередньою змовою групою осіб, вчиненого в умовах воєнного стану.

23 листопада 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Червоне, Барського району, Вінницької області, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_9 , раніше не судимого, повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, тобто у вимогі вчинення будь яких дій майнового характеру, з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод, або законних інтересів цих осіб (вимагання) за попередньою змовою групою осіб, ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимогі вчинення будь-яких дій майнового характеру, з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб (вимагання) за попередньою змовою групою осіб, вчиненого в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- Протоколом прийняття заяви ОСОБА_20 від 24.07.2024;

- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_19 від 25.07.2024;

- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_20 від 25.07.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 31.07.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_23 від 31.07.2024;

- Висновком експерта № 618 від 01.08.2024;

- Протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_19 від 31.07.2024;

- Протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_20 від 31.07.2024;

- Протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 ;

- Повідомлення про підозру ОСОБА_4 ;

- Протоколом прийняття заяви ОСОБА_17 від 16.09.2024;

- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_17 від 17.09.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_24 від 17.09.2024;

- Протоколи пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_17 від 17.09.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_25 від 05.11.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_26 від 05.11.2024;

- Протоколом огляду документу від 29.10.2024;

- Протоколом прийняття заяви ОСОБА_9 від 15.10.2024;

- Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 15.10.2024;

- Протоколи пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_9 від 15.10.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 15.10.2024;

- Протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_13 від. 15.10.2024;

- Протоколом огляду документу від 29.10.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 12.11.2024;

- Іншими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.08.2024 задоволено клопотання слідчого в частині про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою одночасно визначивши заставу в сумі 300000 (триста тисяч) гривень, відносно ОСОБА_4 .

У подальшому, 29.08.2024 підозрюваного ОСОБА_4 звільнено з під-варти у зв`язку із зарахуванням на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області грошових коштів у розмірі визначеною слідчим суддею застави, як альтернативного запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у зв`язку з чим на останнього покладено процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

В ході досудового розслідування 22.11.2024 ОСОБА_4 , повідомлено про нову підозру у вчиненні двох аналогічних кримінальних правопорушень.

Таким чином, процесуальні ризики які існували під час застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , наданий час збільшились.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Зокрема, у кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме:

Ризик переховування від суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за яке передбаченого у вигляді позбавлення волі до 12 років з конфіскацію майна. Зазначені обставини підтверджують існування ризику можливих спроб переховування обвинуваченого, в тому числі і з урахуванням позиції ЄСПЛ у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії», Суд зазначив: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання обвинуваченого під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Таким чином, обставини даного кримінального провадження, в тому числі і дані про особу підозрюваного дають достатні підстави припускати, що ОСОБА_4 , який на теперішній час підозрюється у скоєні злочинів, будучи обізнаним та розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Крім того, враховуючи, що на теперішній час на території України діє воєнний стан через військову агресію російської федерації, деяка чисельність населення залишає територію України маючи намір уникнути загрози своєму життю та здоров`ю, а тому майже кожен день фіксується величезна кількість протиправного переходу державного кордону України. У зв`язку з цим пильність військовослужбовців Державної прикордонної служби України в умовах сьогодення викликає занепокоєння, а враховуючи, що ОСОБА_4 , є мешканцем Вінницької області, яка межує з кордоном іншої держави, тому існує ймовірність того, що останній може залишити Україну та переховуватися у Придністровсько-Молдавській республіці, в якій на теперішній час діє політичний режим, що не надає достатніх підстав стверджувати про видачу Україні ОСОБА_4 , у разі його переховування у невизнаній державі.

Ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні обґрунтовується наступним.

Станом на теперішній час зазначені особи не допитані у судовому засіданні, їх місця проживання відомі підозрюваному внаслідок ознайомлення з матеріалами провадження.

У свою чергу, незаконний вплив на свідків у цьому провадженні відповідно до діючого кримінального законодавства кваліфікується як злочин, що свідчить про те, що він може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Також є ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи обставини вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Зміна запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути замінений на інший - більш або менш суворий. Такі ж підстави можуть бути враховані слідчим суддею в конкретній справі при вирішенні питання про збільшення/зменшення розміру застави, який було визначено раніше за судовим рішенням.

Таким чином, що визначений підозрюваній розмір застави в розмірі 300 000 грн. не відповідає збільшеним процесуальним ризикам та не в повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 .

При збільшенні розміру застави необхідно врахувати положення ч.4, 5 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».

Відповідно до рішення від 27.06.1968 у справі «Ноймайстер проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що як сума гарантії, передбачена п. 3 ст. 5 Конвенції повинна бути оціненою переважно стосовно обвинуваченого і його активів, а не можливих розмірів збитків. Так, намагання прив`язати суму гарантії від затриманої особи виключно до суми збитку приписуваного йому, не відповідає ст. 5 (3) Конвенції. Гарантії, передбачені цією статтею призначені не для відшкодування збитків, а скоріше для забезпечення присутності звинуваченого на слуханні. Тож її сума повинна бути встановлена в основному шляхом посилання на нього, його активи і його відносини з особами, які повинні надати заставу, іншими словами, перспектива втрати застави чи дій проти гарантів у разі його неявки до суду буде виступати в якості достатнього стримуючого фактора, щоб розсіяти будь-яке бажання з його боку переховуватись від правосуддя.

З урахуванням наведеного збільшуючи підозрюваному розмір застави підозрюваному, що така має бути співмірною із матеріальним становищем особи та інкримінованими йому діяннями, а також наслідками, які вони спричинили чи могли спричинити, а тому враховуючи ступінь встановлених процесуальних ризиків, за необхідне збільшити підозрюваному заставу до 500 (п`ятиста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, враховуючи те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку не зможе запобігти зазначеним вище ризикам, а тому слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання слідчого підтрив за обставин викладених у ньому.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, з огляду на його необґрунтованість та зезпідставність.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Згідно ст. 200 КПК України слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:

1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;

2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність зміни запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

До клопотання додаються:

1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання;

2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання;

3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання .

Стаття 182 КПК України, передбачає, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.08.2024 по справі №127/28536/24 застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто з 26.08.2024 по 24.10.2024 включно з одночасним визначенням застави в сумі 300 000 (триста тисяч) грн. Відповідно до вказаної ухвали, слідчим суддею було встановлено наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які тривають, до тепер не зменшилися та які стали підставою для застосування такого запобіжного заходу.

Цією ж ухвалою, у разі внесення застави покладено на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування із свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

У зв`язку із внесенням застави 29.08.2024 у зазначеному розмірі, ОСОБА_4 звільнений з Вінницької УВП(№1).

В подальшому, постановою керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_27 від 23.10.2024 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000377 від 27.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 355, ч. 2 ст. 355, ч. 1 ст. 301-1 КК України, до трьох місяців, тобто до 27 листопада 2024 року.

Вирішуючи питання про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 має місце проживання, являється особою з інвалідністю, жодним чином не порушує обов`язки визначені обраним відносно нього запобіжним заходом.

Аналізуючи матеріали клопотання, не дивлячись на те, що з моменту застосування запобіжного заходу минув значний проміжок часу, слідчий суддя вважає, що ризики на які посилається слідчий не збільшились та вже були встановлені та враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , а тому підстави для зміни запобіжного заходу відсутні.

Фактичні обставин, котрі виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати, слідчим суддею в ході розгляду даного клопотання не встановлені, з матеріалів клопотання не вбачаються та прокурором не доведені.

Таким чином, посилання слідчого та прокурора на збільшення процесуальних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого слідчого відділення Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу у виді застави у розмірі 300 000 (триста тисяч) гривень на запобіжний захід у виді застави розміром 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 182, 184, 186, 193, 200 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя