Справа № 522/1975/24
Провадження № 1-кс/522/1197/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна по матеріалам кримінального провадження № 0000020 від 17.01.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 1, 2 ст. 436-2, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 114-2, ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В ході проведення досудового слідства, на адресу слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області надійшло повідомлення співробітників 2 відділу ГВКР УСБУ в Одеській області вих. № 65/1/2/988 від 31.01.2025 щодо громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_3 , який, у період з 10.04.2024 по 23.04.2024, через месенджер «WeChat» не санкціоновано розповсюдив роботу стаціонарних систем протиповітряної оборони та місцезнаходження військової техніки, яку можливо ідентифікувати на місцевості.

Згідно відповіді військової частини НОМЕР_1 від 28.11.2024 за розповсюдженими відеозаписами можливо ідентифікувати розташування підрозділів ЗС України, кількість та вид техніки підрозділів ЗС при цьому зазначені відомості у відкритому доступі не розміщувались та надання зазначених відомості іноземній державі, організаціям або їх представникам може завдати шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності та державній безпеці України.

Крім того, згідно відповіді Військової частини НОМЕР_2 № 1042/302/27/59/нс від 17.01.2025 на запит органу досудового слідства на розміщеному громадянином КНР ОСОБА_4 відеозаписі можливо ідентифікувати роботу великокаліберних кулеметів, котрі застосовуються на прикритті об`єкту для знищення окремих видів засобів ураження повітряного противника, що може становити загрозу для об`єктів критичної інфраструктури, обороноздатності, державні безпеці.

З метою перевірки зазначених відомостей під час слідства за місцем фактичного проживання громадянина КНР ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , співробітниками УСБУ в Одеській був проведений обшук, під час якого був виявлений та вилучений мобільний телефон моделі «AppLе iPhone 13 Pro max» імеі1 НОМЕР_3 , імеі2 НОМЕР_4 , за допомогою якого ОСОБА_5 утворював чат та поширював фото та відео роботу стаціонарних систем протиповітряної оборони та місцезнаходження військової техніки, яку можливо ідентифікувати на місцевості.

Таким чином, вищевказаний телефон містить інформацію, яка потребує дослідження в ході проведення досудового розслідування, у тому числі експертного, можливо використовувались в ході вчинення кримінального правопорушення.

Зазначені речі мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також можуть бути використаний як докази у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів, та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-виховного характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, тобто критеріям речових доказів.

За ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, вилучені предмети можуть бути визнані в якості речових доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим потребують додаткового поглибленого дослідження, в тому числі при проведенні судових експертиз.

Таким чином, всі вилучені в ході обшуку предмети, речі та документи, мають бути збережені для проведення подальших слідчих дій у кримінальному провадженні, для чого слідчий, прокурор, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, повинні вжити необхідних заходів.

Обставини кримінального провадження містять достатні підстави вважати, що без вилучення і арешту у встановленому законом порядку перелічених речей, предметів та документів, вони можуть бути приховані для унеможливлення їх використання в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Вилучені речі, предмети та документи, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Крім того, вилучені речі, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном та постановою слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон моделі «AppLе iPhone 13 Pro max» імеі1 НОМЕР_3 , імеі2 НОМЕР_4 , належний громадянину КНР ОСОБА_5 , вилучений 12.02.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання останнього, за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

13.02.2025