Справа № 487/2354/25
Провадження № 1-кс/487/2215/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 11.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 307 КК України про арешт майна

встановив:

14.04.2025 прокурор Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0000010 від 11.02.2025 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить про накладення арешту на майно яке було вилучено 12.04.2025: zip-пакет з речовиною білого кольору, поміщено до с/п №019553; 2 згортки паперу з речовиною зеленого кольору, які поміщено до с/п №2983074; 2 zip-пакет з речовиною зеленого кольору, поміщено до с/п №019548; мобільний телефон Iphone SE IMEI: НОМЕР_1 , мобільний телефон Iphone 13 IMEI: НОМЕР_2 , запаковано до с/п №2982956; предмет схожий на підривач до гранати поміщено до с/п WAR 1526952.

Накладення арешту прокурор обґрунтовує необхідністю збереження зазначених речей, як речових доказів у даному кримінальному провадженні, а також з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав, просив про його задоволення.

На підставі ст. 172 КПК України клопотання розглянуто без участі власника майна.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000010 від 11.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

12.04.2025 на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.04.2025 справа №487/2354/25 провадження №1-кс/487/2156/25, в період з «18» год. «11» хв. до «19» год. «32» хв., проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час проведення обшуку приміщення виявлено та вилучено: zip-пакет з речовиною білого кольору, поміщено до с/п №019553; 2 згортки паперу з речовиною зеленого кольору, які поміщено до с/п №2983074; 2 zip-пакет з речовиною зеленого кольору, поміщено до с/п №019548; мобільний телефон Iphone SE IMEI: НОМЕР_1 , мобільний телефон Iphone 13 IMEI: НОМЕР_2 , запаковано до с/п №2982956; предмет схожий на підривач до гранати поміщено до с/п WAR 1526952.

12.04.2025, постановою слідчого, зазначені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимогами ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так прокурором доведено, що майно, вилучене в ході обшуку зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використано у якості доказів у кримінальному провадженні, а також доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 12.04.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- zip-пакет з речовиною білого кольору, поміщено до с/п №019553;

- 2 згортки паперу з речовиною зеленого кольору, які поміщено до с/п №2983074;

- 2 zip-пакет з речовиною зеленого кольору, поміщено до с/п №019548;

- мобільний телефон Iphone SE IMEI: НОМЕР_1 , мобільний телефон Iphone 13 IMEI: НОМЕР_2 , запаковано до с/п №2982956;

- предмет схожий на підривач до гранати поміщено до с/п WAR 1526952.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити прокурору Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1