ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/389/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернопіль, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого,

запобіжний захід тримання під вартою строком до 23 год. 59 хв. 25.01.2025 року, без визначення розміру застави.

Як вбачається з матеріалів, слідчою групою СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000529 від 26 листопада 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п.1 ч.2 ст. 115, ч.2 ст.15 п.9 ч.2 ст.115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до повідомленої підозри, в ніч із 25 на 26 листопада 2024 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, при невстановлених обставинах, у ОСОБА_9 , який перебував у житловому будинку АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на заподіяння смерті ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , у ніч із 25 на 26 листопада 2024 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , розуміючи та даючи звіт своїм діям та керуючи ними, знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, діючи цілеспрямовано та рішуче, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечний наслідок та бажаючи його настання, наніс численні удари ножем по тілу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим умисно заподіяв смерті останнім.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 115 КК України - тобто умисному протиправному заподіянні смерті двох осіб.

Цього ж дня 26 листопада 2024 року, в період із 08:00 год. по 08:31 год., ОСОБА_8 , перебуваючи у житловому будинку АДРЕСА_2 , де він раніше вчинив умисне вбивство ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , намагався приховати сліди вчинення ним кримінального правопорушення. В цей час у приміщення будинку увійшла ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка викрила його злочинні дії. Розуміючи, що його дії помічені сторонньою особою, яка зможе викрити його злочинне діяння, ОСОБА_8 вирішив позбавити життя ОСОБА_12 з метою уникнення відповідальності за раніше вчинене ним кримінальне правопорушення, яка являється свідком раніше скоєного ним злочину.

Реалізуючи свій злочинний умисел 26 листопада 2024 року, в період із 08:00 год. по 08:31 год. ОСОБА_8 , перебуваючи у житловому будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи та даючи звіт своїм діям та керуючи ними, знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, діючи цілеспрямовано та рішуче, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечний наслідок та бажаючи його настання, взявши у руку ніж підійшов до ОСОБА_12 та наніс їй численні удари у ділянку шиї, грудної клітки та обличчя. Проте, ОСОБА_8 , не зміг завершити злочин до кінця, оскільки ОСОБА_12 почала чинити йому активний опір та останній вдалося покинути приміщення домоволодіння та втекти від ОСОБА_8 . Таким чином, ОСОБА_8 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_12 вчинила активний опір та втекла з приміщення домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, пунктом 9 частини другої статті 115 КК України - тобто у закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчиненому з метою приховування іншого кримінального правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на громадську безпеку, що супроводжувалось незаконним поводженням із бойовими припасами, без передбаченого законом дозволу, придбав за невстановлених слідством обставин, місці та часі бойовий припас, а саме: корпус оборонної осколкової ручної гранати РГД-5 із запалом УЗРГМ (УЗРГМ-2), які почав незаконно зберігати.

В ході проведення перевірки у приміщенні піцерії, що за адресою АДРЕСА_3 виявлено ОСОБА_8 , у рюкзаку якого виявлено та вилучено корпус гранати РГД-5 із запалом типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), які в конструктивному поєднанні являються бойовим припасом, а саме наступальною осколковою ручною гранатою РГД-5.

В результаті своїх умисних дій, що виразились у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів, ОСОБА_8 порушив вимоги п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» за № 901-VIII від 23 грудня 2015 року, Постанови Верховної ради України № 2471-XII від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему» № 576 від 12 жовтня 1992 року (із змінами та доповненнями) та Інструкції «Про затвердження Змін до Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 459 від 16 червня 2020 року.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

28.11.2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.1 ч.2 ст. 115, ч.2 ст.15 п.9 ч.2 ст.115, ч. 1 ст. 263 КК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.11.2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_8 . За п.1 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.9 ч.2 ст.115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Апелянт посилається на те, що підозрюваний вказує, що фактичний час його затримання в протоколі затримання від 27.11.2024 року, зазначений невірно о 17:07, а відбулося півтора-двома годинами раніше в зв`язку з цим вважає, що повідомлення про підозру вручено з порушенням ч.2 ст. 278 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача в судових дебатах підозрюваного ОСОБА_8 , його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, думку прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, дослідивши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та оголошеними в судовому засіданні доказами.

Задовольняючи зазначене клопотання слідчого, слідчий суддя належним чином вмотивував своє рішення про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтував наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.1 ч.2 ст. 115, ч.2 ст.15 п.9 ч.2 ст.115, ч. 1 ст. 263 КК України, які, відповідно до ст.12 КК України, в тому числі є особливо тяжкими злочинами, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі без альтернативної міри покарання.

Слідчий суддя також врахував обставини вчинених кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_8 - позбавлення життя двох людей та замах на життя ще однієї людини, що є найвищою соціальною цінністю, особу підозрюваного, який не одружений, утриманців не має, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, взяв до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок суду про неможливість застосувати до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу - є вірним.

Колегія суддів вважає, що застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого кореспондується з характером суспільного інтересу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі Летельє проти Франції особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Щодо вирішення питання альтернативного запобіжного заходу- застави, то слідчий суддя, беручи до уваги, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні, тому числі особливо тяжких злочинів, наслідком яких є загибель двох людей, відповідно до вимог п.2 ч.4 ст. 183 КПК України, правомірно не визначив розмір застави.

Посилання апелянта на те, що підозра ОСОБА_8 вручена пізніше як через 12 годин після затримання, то такі були предметом розгляду слідчим суддею, який правильно вказав про їх необґрунтованість, оскільки відповідно до протоколу затримання, який складений за участі понятих, фактичний час затримання становив 17:07 27.11.2024, а твердження ОСОБА_8 , що його затримали між 14:00 та 15:00 жодним чином не підтверджено, при цьому слідчий суддя підставно вказав, що такі твердження можуть бути перевірені під час розслідування кримінального провадження з прийняттям відповідного процесуального рішення.

За таких обставин, слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тому доводи апеляційної скарги щодо звільнення підозрюваного з під варти, є необґрунтованими.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2024 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді