ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0000073 від 16.02.2024року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ульянівка Кіровоградської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, який проходить військову службу на посаді заступника командира бойової машини навідника-оператора 3-го відділення 2-го механізованого взводу 3-ї механізованої роти 3-го механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 , старшого солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження

прокурор ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

обвинувачений

ОСОБА_3 обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане Судом доведеним

Приблизно о 20 годині 00 хвилин 16 лютого 2024 року, старший солдат ОСОБА_3 перебуваючи у коридорі домоволодіння N? АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння, використовуючи малозначний та уявний привід, а саме думку, що з нього насміхаються військовослужбовці ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вступив у словесний конфлікт з військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 - стрільцем - санітаром 2-го механізованого відділення 2-го механізованого взводу 3-ї механізованої роти 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 сержантом ОСОБА_7 . В цей момент, старший солдат ОСОБА_3 , будучи ображеним поведінкою ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, з метою заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, взяв у праву руку розкладний туристичний ніж зеленого кольору який висів у нього на ремені та має колючо-ріжучі функції та, з відстані не більше 1 (одного) метру наніс 1 (один) удар ножем який знаходився у нього в правій руці в район правої частини грудної клітини сержарнту ОСОБА_7 , спричинивши тим самим останньому проникаюче колото-різане поранення грудної клітини справа, крайове розсічення 3-го ребра справа, поранення міжреберної артерії, середньої частки правої легені, гемоторакс справа, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

ІІ. Позиція обвинуваченого

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнав у повному обсязі, суду показав, що злочин вчинив за обставин, які викладені в обвинувальному акті, та пояснив, 16.02.2024 року приблизно о 20 год. 00 хв. почув, що над ним насміхаються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , між ними виник словесний конфлікт в ході якого він взяв до рук ножа та наніс сержанту ОСОБА_7 один удар в грудну клітину. Також обвинувачений зазначив, що він проходить військову службу з 2015 року і на даний час також є військовослужбовцем, у зв`язку з чим висловив бажання продовжити проходження служби в лавах ЗСУ, просив призначити покарання, яке надать йому можливість продовжити військову службу.

ІІІ. Позиція прокурора

Прокурор у судовому засіданні вважав, що провина ОСОБА_3 доведена у судовому засідання поза розумним сумнівом, так як останній визнав свою провину повністю та щиро розкаявся у вчиненому, висловив бажання продовжити військову службу в лавах ЗСУ, тому із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, просив призначити покарання із застосуванням вимог ст. 69, 62 КК України, нижчого від найнижчої межі, передбаченої санкцією статті, у виді позбавлення волі на строк 1 рік, та замінити на тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців на строк 1 рік.

ІV. Позиція потерпілого

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, в письмовій заяві просив розглянути справу у його відсутність. З урахуванням того, що у відсутність потерпілого можливо встановити всі фактичні обставини справи, справу розглянуто у його відсутність.

V. Мотиви суду

Відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

VI. Кваліфікація дій обвинуваченого

Допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, матеріали, що характеризують обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України.

VII. Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжких злочинів, особу винного, який раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, проходження військової служби з 2015 року та бажання продовжувати проходити військову службу.

Обставиною, що обтяжує покарання суд вважає вчинення кримінального правопорушення, особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 КК України покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні призначається військовослужбовцям строкової служби, військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, особам офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, особам офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (крім військовослужбовців-жінок), на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також якщо суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замінити позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк. Тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців замість позбавлення волі не може застосовуватися до осіб, які раніше відбували покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, судом встановлено наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме. Враховуючи данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, за місцем проходження служби характеризується посередньо, має постійне місце проживання, є військовослужбовцем (за мобілізацією), а також його критичне ставлення до скоєного, суд вважає наявними підстави для застосування ст. 62, 69 КК України, та призначення ОСОБА_3 узгодженого сторонами покарання нижчого від найнижчої межі, ніж зазначено у санкції ч. 1 ст. 121 КК України, та заміни позбавлення волі на строк не більше одного року триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

VIII. Вирішення питання щодо судових витрат

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення експертиз у сумі 2 271 грн. 84грн.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України, із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією статті, у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 62 КК України замінити ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України у виді 1 року позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців на строк 1 рік.

Строк покарання рахувати з часу затримання 17.02.2024 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання зарахувати попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту на гауптвахті.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням експертиз, в розмірі 2 271 грн. 84 коп..

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з обмеженнями, встановленими для оскарження вироків, ухвалених на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_8