Провадження № 1-кп/557/74/2025
Справа № 557/307/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000021 від 02 лютого 2025 року,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця c. Курозвани Рівненського району Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, із базовою загальною середньою освітою, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

ОСОБА_3 01 лютого 2025 року приблизно о 21 годині 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та прагнучи обернути його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, протиправно, ввівши в оману ОСОБА_6 з приводу законності своїх дій, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме легковим автомобілем марки «Volkswagen Golf», номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1896 куб. см, 2003 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 171 445,94 грн, яка була припаркова на дорозі поряд з господарством ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_2 , чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму. У подальшому ОСОБА_3 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України. Враховуючи, що обвинувачений та потерпілий не піддавали сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності їх позиції, суд, за їх згодою, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого, речових доказів та процесуальних витрат. При цьому, судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Під час судового розгляду обвинувачений повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, розповів про обставини кримінального правопорушення, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті. Вказав на те, що будучи в стані алкогольного сп`яніння та ввівши в оману ОСОБА_7 , взяв належний потерпілому ОСОБА_5 автомобіль без його дозволу та поїхав у своїх справах, у подальшому заблукав та був зупинений працівниками поліції в районі с. Обарів.

Потерпілий у судовому засіданні вказав на те, що залишив свій автомобіль поблизу господарства ОСОБА_6 в с. Курозвани, якому також залишив на зберігання техпаспорт та ключі від автомобіля. Потерпілий повідомив, що після того як встановив відсутність автомобіля і те, що на такому без його дозволу поїхав ОСОБА_3 , він останньому неодноразово телефонував, що б той повернув автомобіль, на що такий спочатку повідомляв, що поверне, а потів перестав відповідати на дзвінки, що стало підставою для його звернення до поліції. На даний час потерпілий претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, його вибачив та не наполягав на призначенні йому суворого покарання.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого та дослідивши матеріали кримінального провадження в частині дослідження документів, що стосуються особи обвинуваченого та речових доказів, прийшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Відомості про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_3 судом установлено, що він є раніше несудимим, має зареєстроване постійне місце проживання, де проживає разом з мамою та за яким відносно нього відсутні негативні характеристики, на даний час не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, є нетяжким злочином.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а обставиною, що таке покарання обтяжує, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому суд, з огляду на поведінку у судовому засіданні обвинуваченого, не враховує щире каяття, про що зазначено в обвинувальному акті, як обставину, що пом`якшує покарання. На переконання суду, визнанання вини обвинуваченим за обставин даної справи, не свідчить про його щире каяття з приводу вчиненого. Адже щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, ще й щирий жаль із цього приводу та осуд своєї поведінки, що судом в ході розгляду справи встановлено не було.

Мотиви призначення покарання

Згідно зі ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

З огляду на вищевикладені обставини, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений санкцію вказаної статті для даного виду покарання.

Водночас, враховуючи особи винного, обставини даної справи та позицію потерпілого, який не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру і просив не призначати йому суворе покарання, так як він його вибачив, посткримінальну поведінку обвинуваченого в частині визнання ним вини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Прийшовши таких висновків, суд зауважує, що іспитовий строк дисциплінує засудженого, привчає його до додержання законів, нагадує йому, що він не виправданий, а проходить випробування, від результату якого залежить його подальша доля - звільнення від відбування призначеної міри покарання або реальне її відбування.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не встановив.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/118-25/2289-АВ від 12 лютого 2025 року, що становлять 3183,60 грн, відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавленн волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_3 обраховувати з дня ухвалення вироку - з 12 березня 2025 року.

Речові докази - автомобіль марки «Volkswagen Golf», номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1896 куб. см, 2003 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який передано на зберігання власнику ОСОБА_5 , залишити у власності останнього.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1