Провадження № 1-кс/202/8571/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, дистанційно в режимі відеоконференції, клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені ЄРДР 19.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Дніпропетровська, офіційно не працевлаштованого, який має вищу освіту, на утриманні неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в обґрунтування якого захисник посилається на те, що 06.12.2024 року слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів по 01 лютого 2025 року включно. Встановити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 1 651 прожитковий мінімум для працездатних осіб, що складає 4 999 228 гривень 00 копійок. Після обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на 60 днів із альтернативою внесення застави у розмірі майже п`ять мільйонів, ОСОБА_4 було поміщено до ДУ ДУВП №4 (СІЗО). Батько ОСОБА_4 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після обрання та поміщення його сина у СІЗО на 60 днів та альтернативу внесення розміру застави у 5 мільйонів гривень, розуміючи що він не в змозі внести зазначені грошові кошти як заставу, на фоні нервової та стресової ситуації у нього різко погіршилося самопочуття (біль у серці та голові). В результаті чого його було поміщено на стаціонарне лікування до неврологічного відділення з Діагнозом: Гостре порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом, у басейні ВББ (ліва півкуля мозочка) атеротромботичний варіант, з дизартрією, вираженим правостороннім геміпарезом на фоні ГБ, патології МАГ (Ішемічний інсульт). На теперішній час, батько підозрюваного потребує постійного нагляду і зв`язку із перебуванням в лікарні та неможливістю здійснювати догляд за ним іншими особами. Дружина батька та матір підозрюваного не може займатися доглядом у лікарні, так як постійно перебуває за межами міста Дніпро у м. Одеса, у зв`язку із загрозою втрати бізнесу із за ворожої агресії з боку рф та постійними обстрілами міста. Бізнес, який знаходиться в Одесі, дає змогу сім`ї задовільно вести побут та жити в нинішніх умовах. Сестри підозрюваного та дочки батька на теперішний час є повнолітніми та перебувають на Західній України зі своїми сім`ями задля безпеки родин від ворожих атак рф. На даний час, сторона обвинувачення вилучила в ході досудового розслідування та наклали арешти на речові докази, які вони вважать можуть підтвердити факт скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4 та привести до можливої конфіскації у майбутньому (на транспортний засіб ОСОБА_4 накладено арешт у вигляді заборони відчуження). Призначили та проводять відповідні експертизи по справі. Підозрюваний позбавлений можливості щось знищити чи спотворювати, що може бути речовим доказом по справі. На думку захисника, ризики відповідно до ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні мінімальні, в зв`язку з чим застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків. На підставі викладеного, просить змінити запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з тримання під вартою на домашній арешт.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 клопотання підтримав та вказав, що на даний час суттєво змінилися обставини, порівняно з тими, які існували та були встановлені слідчим суддею під час винесення ухвали від 06.12.2024 року, а саме: батько ОСОБА_4 внаслідок тяжкого раптового захворювання перебуває на лікуванні у медичному закладі, потребує стороннього догляду, а також необхідності контролю та особистої участі підозрюваного у комерційних та сімейних справах родини ОСОБА_7 . Вказане на його думку свідчить про відсутність підстав для слідчого судді про застосування ч. 5 ст. 201 КПК України та залишеня без розгляду вказаного клопотання. Крім того, існуючий запобіжний захід внаслідок своєї жорсткості з урахуванням вищенаведених обставин повинен бути змінений на більш м`який, а саме: домашній арешт, оскільки вказаний запобіжний захід в повній мірі здатен забезпечити досягнення мети застосування запобіжного заходу, передбачений ч. 1 ст. 177 КПК України. Також зазначив, що визначеною ухваою від 06.12.2024 року суму застави в розмірі 5 000000 гривень є непомірною задля підозрюваного та його родичів, які б могли бути заставодавцями.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив позицію захисника та просив задовольнити клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні факт того вказані у клопотанні обставини є такими, що не розглядалися слідчим суддею під час винесення ухвали від 06.12.2024 року й відповідно вони є новими не оспорив, а тому не вбачав підстав задля застосування слідчим суддею положень ч. 5 ст. 206 КПК України та залишення без розгляду даного клопотання. Проти задоволення вимог клопотання заперечував, зазначивши, що вони є необгрунтованими. Факт перебування ОСОБА_6 на стаціонарному лікуванні не оспорив. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 201 КК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У силу ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний, крім передбачених ст.177 КПК України ризиків, оцінити у сукупності інші обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у інкримінованому правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків та низку інших факторів, які мають суттєве значення для застосування певного запобіжного заходу.

Вищевикладене, а також тлумачення норм ст.ст. 177, 194 КПК у їх системному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо зміни запобіжного заходу оцінка зібраних доказів має спрямовуватися не на досягнення твердого переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

В судовому засіданні встановлено, що подане захисником клопотання відповідає вимогам ст. 201 КПК України.

У вказаному клопотанні захисником зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею під час постановлення ухвали від 06.12.2024 а саме: факт погіршення самопочуття батька підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_6 та перебування його на стаціонарному лікуванні, необхідність стороннього догляду за ним та непомірність розміру застави, визначеного ухвалою слідчого судді від 06.12.2024 року.

Відповідно до ч.4 ст.200 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При цьому слідчий суддя не вбачає підстав для залишення даного клопотання без розгляду на підставі ч. 5 ст. 202 КПК України, з урахуванням позиції прокурора, оскільки у клопотанні про зміну запобіжного заходу зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, що не оспорено прокурором у судовому засіданні.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2024, застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів по 01 лютого 2025 року включно з визначенням розміру застави у розмірі 1 651 (одна тисяча шістсот п`ятдесят один) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 4 999 228 (чотири мільйона дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч двісті двадцять вісім) гривень 00 копійок.

При цьому, як встановлено слідчим суддею, під час застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, наявність ряду ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховування від органів досудового розслідування та суду та впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Аналіз тексту ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2024 року свідчить про те, що ним перевірялися законність та обґрунтованість висновків слідчого судді викладені в ухвалі від 06.12.2024 відповідно до обставин які були ним встановлені та існували станом на 06.12.2024. Обставини вказані в клопотанні про зміну запобіжного заходу від 06.12.2024 а саме: міцні соціальні зв`язки підозрюваного, факт погіршення самопочуття батька підозрюваного та перебування його на стаціонарному лікуванні й потребування ним стороннього догляду, що підтверджується довідкою КП «Дніпровська обласна клінічна ліікарня ім. І.І. Мечникова» від 13.12.2024 та непомірний для підозрюваного розмір застави, виходячи з аналізу тексту ухвали слідчого судді Індустріального суду Дніпропетровської області від 06.12.2024 предметом оцінки не були.

Відповідно при розгляді даного клопотання слідчому судді необхідно впевнитися у існуванні вказаних фактичних обставин та провести їх оцінку на предмет відповідності їх вимогам Закону, які стосуються порядку зміни запобіжного заходу.

Слідчим суддею встановлено, що згідно з копії довідки КП «Дніпровська обласна клінічна ліікарня ім. І.І. Мечникова» від 13.12.2024, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно знаходиться на лікуванні в неврологічного відділенні КП «ДОКЛ ім. Мечникова» ДОР» з 13.12.2024 року по теперішній час з діагнозом гостре порушення мозкового крообігу за ішемічним типом, у бачейні ВББ (ліва півкуля мозочка) атеротромбітний варіант, з дизартрією, виражене провостороннім геміпарезом на фоні ГБ ІІІ, патології МАГ.

Таким чином, слідчий суддя приймає до уваги факт погіршення самопочуття батька підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_6 , а також те, що останній потребує стороннього догляду.

Вказані фактичні дані не оспорені прокурором.

Вказані встановлені слідчим суддею фактичні обставини у своїй сукупності свідчать про суттєве зменшення ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановленої слідчого судді від 06.12.2024, а саме: можливості переховування від органів досудового розслідування та суду та впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Разом з тим, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися суттєво зменшений встановленням наявністю міцних соціальних зав`язків ОСОБА_4 та наявність хворого батька, який потребує догляду.

Ризик незаконно впливати на свідків також суттєво зменшений фактом добросовісної процесуальної поведінки ОСОБА_4 .

При вирішенні питання щодо заявленого клопотання, слідчий суддя також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Харченко проти України», за якою встановлено порушення вимог п.3 ст. 5 Конвенції щодо надмірного тривалого тримання особи під вартою, а також те, що національні суди не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

По справі «Мамедова проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, які мають бути чітко сформульовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року у справі «Яблонський проти Польщі», від 23 вересня 1998 року у справі «І.А. проти Франції», від 04 жовтня 2001 року у справі «Іловецький проти Польщі»).

При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» ). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства ( суду ) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів ( рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

В рішенні «Тодоров проти України» ЄСПЛ зазначив, що для продовження тримання особи під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

Так, однією із підстав порушення п. 1 ст. 5 Конвенції у справі «Барило проти України» (рішення ЄСПЛ від 16.05.2013) стало те, що у заявниці було наявне тяжке захворювання (третя група інвалідності), у зв`язку з чим вона потребувала спеціального лікування, дієти і постійного медичного нагляду.

Згідно із ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Також, слідчий суддя приймає до уваги позитивні характеристики підозрюваного, а також те, що останній працює є Фізичною особою підприємцем, також заслуговують на увагу доводи захисника у судовому засіданні про непомірний розмір суми застави, визначених ухвалою слідчого судді від 06.12.2024 року, оскільки вказаний розмір 4 999 228 грн. 00 коп., є досить значним й на момент розгляду даного клопотання не сплачений підозрюваним або будь-ким із заставодавців, внаслідок чого ОСОБА_4 перебуває під вартою, слідчий суддя приходить до висновку, що вказаний розмір застави, незважаючи на те, що сприяє досягенню меті запобіжного заходу є непомірним для підозрюваного, що у відповідності з ч. 4 ст. 183 КПК України є недопустимим.

Вказані об`єктивно існуючі та встановлені слідчим суддею фактичні обставини приводять слідчого суддю до висновку, що існуючий запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , станом на момент розгляду даного клопотання є занадто суворим й досягнення мети застосування запобіжного заходу, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України можливе шляхом зміни вказаного запобіжного заходу на інший більш м`який, оскільки ризики, передбачені п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, на час розгляду даного клопотання зменшилися.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що стороною захисту доведено необхідність зміни запобіжного заходу, а прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен забезпечити належної поведінки підозрюваного, у зв`язку із чим клопотання підлягає задоволенню.

Таким чином, вирішуючи питання щодо виду запобіжного заходу на який необхідно змінити запобіжний у виді тримання під вартою, виходячи з даних про вік та стану його здоров`я, міцності його соціальних зв`язків, наявністю постійного місця проживання, погіршення стану здоров`я його батька, наявнісь місця роботи, відсутністю судимостей, відсутність ризику летальності, слідчий суддя вважає, що доцільним, об`єктивним, відповідним обставинам даного кримінального провадження та таким, що досягне мети застосування запобіжного заходу зокрема ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, буде зміна підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному залишати житло у період часу з 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, строком на 51 (п`ятдесят один) день до 04 лютого 2025 року включно. З покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування, прокурора, та/або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; не залишати у період часу з 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. житло за адресою: АДРЕСА_2 , окрім випадків необхідної евакуації чи з метою запобігання загрози життю чи здоров`ю або у випадку перебування на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні у медичних закладах та пов`язаних із вказаним лікуванням пересувань; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Щодо порядку оскарження даної ухвали, слідчий суддя зазначає, що стаття 309 КПК України передбачає вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, можливість оскарження ухвали слідчого судді про зміну запобіжного заходу до вказаного переліку не належить.

Таким чином дана ухвала оскарженню не підлягає.

Така позиція узгоджується з усталеною практикою Дніпровського апеляційного суду, яка викладена в ухвалі від 23.11.2022 року (справа Провадження № 11-с/803/2030/22, Справа № 202/9352/22).

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Змінити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному залишати житло у період часу з 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, строком на 51 (п`ятдесят один) день до 04 лютого 2025 року включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 :

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування, прокурора, та/або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- не залишати у період часу з 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. житло за адресою: АДРЕСА_2 , окрім випадків необхідної евакуації чи з метою запобігання загрози життю чи здоров`ю або у випадку перебування на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні у медичних закладах та пов`язаних із вказаним лікуванням пересувань.

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання: АДРЕСА_2 .

Ухвала слідчого судді діє в межах строку досудового розслідування до 04 лютого 2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити до ГУНП у Дніпропетровській області за зареєстрованим місцем проживання підозрюваного, для забезпечення контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_4 під час дії відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1