Справа № 478/30/25 Пров.№ 1-в/478/13/2025
У х в а л а
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2025 року . смт. Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Казанка Миколаївської області подання державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» про звільнення від покарання та пом`якшення покарання відносно засудженого :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Лиманське, Роздільнянський район, Одеська область. Зареєстрований та мешкав за адресою : АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не одруженого, до арешту не працював. По теперішній справі засудженого: 23.09.2019 Роздільнянським районним судом Одеської області за ч.2 ст. 190, ч.3 ст.185, ч.1ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. За ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 03.07.2017 до 5 років 1 місяць позбавлення волі.Вирок набрав законної сили 13.01.2020; 06.12.2019 Роздільнянським районним судом Одеської області ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі. За ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Роздільнянського районним судом Одеської області від 23.09.2019 до 5 років 3 місяці позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 01.09.2020. 12.02.2020 Роздільнянським районним судом Одеської області за ч.1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі. За ч.1 ст.70 , ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Роздільнянського районного судом Одеської області від 23.09.2019 до 5 років 1 місяць позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 16.03.2020 ; 10.12.2020 Малиновським районним судом м. Одеси за ч.4 с.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком від 12.02.2020 більш суворим покаранням за вироком Роздільнянського районного судом Одеської області від 06.12.2019 до 5 років 3 місяці позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 18.12.2020 ; 11.12.2023 Малиновським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.309 КК України до 4 місяців арешту. За ст.. 71 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Роздільнянського районного судом Одеської області від 06.12.2019 та Роздільнянського районного судом Одеської від 12.02.2020 до 1 року 4 місяців 5 днів позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 29.02.2024. Початок строку: 11.12.2023, кінець строку: 16.04.2025,
ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)» звернулося до суду з поданням про приведення вироків у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Представник ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Згідно поданої заяви просив справу розглядати без його участі, подання підтримав, просив задовольнити зазначене клопотання.
Засуджений про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву в якій просить розгляд подання установи виконання покарань розглядати без його участі, подання підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання заперечував, вважав, що в його задоволенні слід відмовити.
Виходячи з абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Суд вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали, які наявні в поданні та особовій справі засудженого, дійшов таких висновків.
Засудженого було засуджено відповідно до вироку від 23.09.2019 Роздільнянським районним судом Одеської області за ч.2 ст. 190, ч.3 ст.185, ч.1ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. За ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 03.07.2017 до 5 років 1 місяць позбавлення волі.Вирок набрав законної сили 13.01.2020; 06.12.2019 Роздільнянським районним судом Одеської області ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі. За ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Роздільнянського районним судом Одеської області від 23.09.2019 до 5 років 3 місяці позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 01.09.2020. 12.02.2020 Роздільнянським районним судом Одеської області за ч.1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі. За ч.1 ст.70 , ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Роздільнянського районного судом Одеської області від 23.09.2019 до 5 років 1 місяць позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 16.03.2020 ; 10.12.2020 Малиновським районним судом м. Одеси за ч.4 с.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком від 12.02.2020 більш суворим покаранням за вироком Роздільнянського районного судом Одеської області від 06.12.2019 до 5 років 3 місяці позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 18.12.2020 ; 11.12.2023 Малиновським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.309 КК України до 4 місяців арешту. За ст.. 71 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Роздільнянського районного судом Одеської області від 06.12.2019 та Роздільнянського районного судом Одеської від 12.02.2020 до 1 року 4 місяців 5 днів позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 29.02.2024. Початок строку: 11.12.2023, кінець строку: 16.04.2025.
Так відповідно до вироку від 23.09.2019 Роздільнянського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 190, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України, 16.09.2018 ОСОБА_4 таємно проник до квартири, звідки таємно викрав майно, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 3900,00 грн. що складає більше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення .19.12.2018 ОСОБА_4 викрав телефон рідної сестри , чим спричинив матеріальну шкоду на суму 3299,901 грн. що складає більше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення .
Відповідно до вироку 06.12.2019 Роздільнянського районного суду м. Одеси його дії були кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України за те, що він в період часу з квітня 2019 по червень 2019 ОСОБА_4 таємно викрав майно сестри, чим заподіяв матеріальну шкоду на суму 630 грн., з травня 2019 по червень 2019 ОСОБА_4 викрав чуже майно , чим завдав шкоди на суму 300 грн., 29.07.2019 ОСОБА_4 здійснив крадіжку чужого майна, чим завдав матеріального збитку на суму 3500 грн., що складає за одним епізодом більше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення.
Також його дії були кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України за те, що він 10.08.2019 ОСОБА_4 проник до квартири, звідки таємно , скоїв крадіжку, чим завдав матеріальної шкоди на суму 4700 грн., 11.08.2019 ОСОБА_4 проник до будинку звідки таємно скоїв крадіжку грошей та майна, чим спричинив матеріальної шкоди на суму 1500 грн., що складає за одним епізодом більше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення.
18 липня 2024 року набрав чинності Законом України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон).
Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).
Згідно п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.
09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).
Згідно вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 6 ст.3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.
Відповідно до п.п.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.
Станом на 2018 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб,згідно із ст.7 Закону України«Про Державний бюджет України на 2018»,становив на час вчинення злочину1841 грн. та 1921 грн.
Станом на 2019 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб, згідно із ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019»,становив на час вчинення злочину 1921 грн. та 2007 грн.
Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).
Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).
Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.
Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
З огляду на наведені вище обставини, подання Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» не підлягає задоволенню.
Таким чином, суд, на підставі ст. 58 Конституції України, ст. 5 , ч. 2 ст. 74 КК України, Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» та керуючись ст.ст.336, 537,539 КПК України, -
В задоволенні подання начальника Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1