КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/824/1115/2025 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 грудня 2024 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 грудня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора та зобов`язання вчинити дії.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою, слідчий суддя вказав, що вимоги особи щодо зобов`язання Офісу Генерального прокурора надати запитувану інформації про те, яка посадова особа Офісу Генерального прокурора (вказати посаду, прізвище, ім`я та по батькові прокурора) не виконала вимоги чинного законодавства України, а саме не внесла протягом 24 годин з моменту отримання мого повідомлення від 16 листопада 2024 року відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 26 цього Кодексу.

Що стосується вимог скарги про визнання бездіяльності неправомірною, слідчий суддя звернув увагу, що частиною другою статті 307 КПК України визначені види рішень, які слідчий суддя має право прийняти за наслідками розгляду скарги, втім право визнання бездіяльності неправомірною чинним кримінальним процесуальним кодексом слідчому судді не надано.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість ухвали слідчого судді, просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24.12.2024 та повернути його скаргу від 13 грудня 2024 року до суду першої інстанції для відкриття провадження та розгляду зазначеної скарги по суті.

Апелянт вказує, що суд відмовивши у відкритті провадження, не роз`яснив до якого суду та у відповідності до якого законодавства, він може оскаржити порушення начальником відділу організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням в прокуратурах регіонів другого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 його права на доступ до інформації, яке гарантоване йому статтею 34 Конституції України. Адже, якщо у відповідності до КПК України бездіяльність Офісу Генерального прокурора, яка проявилася в тому, що начальник відділу організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням в прокуратурах регіонів другого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 не надав запитуваної інформації про те, яка посадова особа Офісу Генерального прокурора не виконала вимоги чинного законодавства України, а саме не внесла протягом 24 годин з моменту отримання його повідомлення від 16 листопада 2024 року відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, він не може оскаржити, то тоді суд мусив би обґрунтувати те, яким же чином йому гарантовано право на оскарження в суді зазначеної вище бездіяльності.

Учасники судового провадження, будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, будь - яких клопотань про відкладення розгляду провадження не направили. При цьому, від ОСОБА_6 надійшло до суду чотири клопотання про проведення апеляційного розгляду у його відсутність. Враховуючи наведене та вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено у відсутність учасників, які не з`явились.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч.3 ст. 26 КПК України повноваження слідчого судді при вирішенні питань, віднесених до його компетенції, обмежені законодавчим положенням, згідно з яким, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише питання, винесені на їх розгляд сторонами й віднесені до їх повноважень процесуальним законом.

Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, в якій просив зобов`язати Офіс Генерального прокурора надати запитувану інформації про те, яка посадова особа Офісу Генерального прокурора (вказати посаду, прізвище, ім`я та по батькові прокурора) не виконала вимоги чинного законодавства України, а саме не внесла протягом 24 годин з моменту отримання його повідомлення від 16 листопада 2024 року відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що порушені у скарзі питання не відносяться до компетенції слідчого судді та не входять до переліку дій, бездіяльності та рішень, які підлягають оскарженню слідчому судді визначених положеннями Глави 26 цього Кодексу.

З таким рішенням слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки зазначена у скарзі ОСОБА_6 бездіяльність, яка полягає у ненадані йому інформації щодо посадової особи, яка не внесла відомості до ЄРДР за його повідомленням, в порядку ст. 303 КПК України оскарженню не підлягає, та вважає законним і обґрунтованим прийняте рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на підставі ч.4 ст.304 КПК України.

Що стосується посилань ОСОБА_6 , на не роз`яснення йому слідчим суддею порядку оскарження наведеної ним у скарзі бездіяльності, то колегія суддів зауважує, що роз`яснення порядку звернення зі скаргою у зв`язку із ненаданням уповноваженою особою запитуваної інформації виходять за межі повноважень слідчого судді.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 грудня 2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора та зобов`язання вчинити дії - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4