Справа № 953/576/25
Провадження № 1-кп/953/594/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові у порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 03.01.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, із повною загальною освітою, одруженого, на утриманні малолітніх осіб та осіб похилого віку не має, є особою, що досягла пенсійного віку, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Київського районного суду м. Харкова від 07.08.2024 за ст. 126-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік, м.т. 068-493-28-49,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

07.08.2024 ОСОБА_3 засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

04.12.2024 гр. ОСОБА_3 прибув до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, де був письмово ознайомлений з порядком і умовами відбування покарання у виді пробаційного нагляду, та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, передбачену ч. 3 ст. 389 КК України, про що останній надав підписку.

Згідно постанови начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» про встановлення днів явки на реєстрацію, ОСОБА_3 зобов`язаний з`являтися до органу пробації Київського району м. Харкова кожну 1, 2, 3, 4 середу кожного місяця.

Однак, ОСОБА_3 , ігноруючи вирок суду, діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, без поважних причин не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації для відбування покарання, яке було призначене вироком Київського районного суду м. Харкова від 07.08.2024, та не прибув 11.12.2024 року, 18.12.2024 року, 25.12.2024 року до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації», чим здійснив ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 49-1 КВК України, засуджені до покарання у виді пробаційного нагляду зобов`язані виконувати визначені законом та покладені судом обов`язки та з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації.

Відповідно до ч.3 ст.49-3 КВК України, ухиленням від відбування покарання у виді пробаційного нагляду є систематичне невиконання засудженим обов`язків. Систематичним вважається невиконання без поважних причин три і більше разів обов`язків покладених на особу рішенням суду.

Таким чином, дії ОСОБА_3 полягають у невиконанні обов`язку щодо відбування покарання у виді пробаційного нагляду, що набули тривалого системного характеру.

Отже, 11.12.2024 року, 18.12.2024 року, 25.12.2024 року під час перебування на обліку у Київському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення, будучи попередженим про наслідки не виконання своїх обов`язків, покладених на нього вироком Київського районного суду м. Харкова від 07.08.2024, систематично не з`являвся за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, чим допустив неявки та фактично не відбув покарання у виді пробаційного нагляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд обвинувального акту у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додана заява ОСОБА_3 щодо визнання ним своєї винуватості, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складена та підписана в присутності захисника ОСОБА_4 , згідно з якою обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, та погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

У вказаній заяві захисник ОСОБА_4 підтвердив добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконані, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, повністю доведена.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, одружений, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не має на утриманні малолітніх та осіб похилого віку, є особою, яка досягла пенсійного віку.

Відповідно до класифікації кримінальних правопушень, передбаченою ч.2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 389 КК України, є кримінальним проступком.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, відсутність обтяжуючих вину обставин.

Відповідно до приписів частини першої статті 65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому, санкцією частини третьої статті 389 КК України, передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років.

Відповідно до вимог частини третьої статті 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

З копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 24.01.2001 року Київським МВ РВ ХМУ УМВС України в Харківській області вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на зміст ч.1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності певного страхового стажу.

Таким чином, обвинувачений є особою пенсійного віку, оскільки останньому на момент вчинення інкримінованого кримінального проступку виповнилося повних 66 років.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав, відповідно до ст. 7 КПК ( 1001-05 ) повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 є особою, яка досягла пенсійного віку, покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 389 КК України до нього не може бути застосовано, то ОСОБА_3 підлягає звільненню від покарання.

Суд враховує, що ОСОБА_3 засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова від 07.08.2024 року за ст. 126-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік, покарання за цим вироком не відбуто.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Оскільки покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 389 КК України не може бути застосовано та ОСОБА_3 звільняється від покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 389 КК України, у суду відсутні підстави для призначення йому покарання за сукупністю вироків відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України.

З огляду на вищевикладене, цей вирок та вирок Київського районного суду м. Харкова від 07.08.2024 року слід виконувати самостійно.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України.

Звільнити ОСОБА_3 від покарання.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 07.08.2024 року виконувати самостійно.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1