Справа 688/4650/23
№ 1-кп/688/18/25
ВИРОК

Іменем України

21 лютого 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Стаднічук Н. Л.,

з участю секретаря Березюк Н. А.,

прокурора Сюська І. В.,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

захисника Шевчук О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000072 за обвинуваченням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетіка Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, працюючого помічником тепловозу локомотивного депо АТ "Укрзалізниця", одруженого, що має на утриманні 4 неповнолітніх дітей, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 обвинувачується в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, вчиненному за наступних обставин.

Постановою Шепетівського міськрайонного суду від 08.02.2023 у справі № 688/47/23 його ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст.129, ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Однак, ОСОБА_1 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, оскільки особисто був присутнім під час судового засідання та отримав її копію, а також те, що вказана постанова набрала законної сили 22.02.2023 та що його позбавлено права керувати транспортними засобами терміном на 1 рік, діючи з прямим умислом, з мотивів зневаги до судового рішення, ігноруючи вищевказану постанову суду, при наявності реальної можливості її виконати, продовжував керувати транспортним засобом.

Так, 16.06.2023 ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, без посвідчення водія керував автомобілем марки «Skoda» моделі «Felicia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким рухався дорогою по вул. Судилківській в м. Шепетівка Хмельницької області, в зв`язку з чим за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП в 22:24 відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7178916, згідно якої на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Окрім цього, 13.07.2023 близько 22 год ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, повторно без посвідчення водія керував автомобілем марки «Skoda» моделі «Felicia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким рухався дорогою по вул. Українській в м. Шепетівка Хмельницької області, у зв`язку з чим був зупинений працівниками відділу реагування патрульної поліції Шепетівського РУП Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області, якими стосовно нього складено адміністративні матеріали про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, за результатом розгляду яких постановою Шепетівського міськрайонного суду від 27.07.23 його визнано винуватим та накладено адміністративне стягнення у виді 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 382 КК України.

Під час судового розгляду вказане обвинувачення не знайшло свого підтвердження.

Так, допитаний по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_1 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, не визнав та показав, що дійсно двічі керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, за що на нього було накладено адміністративні стягнення у виді штрафу, які він сплачує на теперішній час шляхом відрахування із заробітної плати. Керував транспортним засобом, тому що їхав по роботі, оскільки має на утриманні 4-х дітей і зобов`язаний працювати для їх забезпечення.

Свідок ОСОБА_2 , який є поліцейським відділу патрулювання, суду показав, що 13.07.2023 близько 22 год спільно з ОСОБА_3 зупинили автомобіль марки «Skoda» за порушення правил дорожнього руху, після чого через Інформаційний портал Національної поліції з`ясували, що водій автомобіля ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортним засобом, на нього склали адміністративний протокол та направили його до суду. У діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення не вбачали, тому слідчо-оперативну групу не повідомляли.

Свідок ОСОБА_4 , який працював інспектором відділу реагування патрульної поліції до 23.11.2023, суду показав, що він разом із ОСОБА_5 під час чергування восени 2022 року зупинив автомобіль марки «Skoda» моделі «Felicia» червонного кольору під керуванням обвинуваченого ОСОБА_1 , у нього виявили ознаки алкогольного сп`яніння, тому водію запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що водій відмовився, в зв`язку з чим на нього склали адміністративний протокол за ст. 130 та ст.126 КУпАП, оскільки водій керував без посвідчення водія.

Згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 688/47/23 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, при цьому ОСОБА_1 був присутній під час розгляду справи та 09.02.2023 отримав копію постанови судді Шепетівського міськрайонного суду від 8 лютого 2023 року (а. с. 36-62).

Постановою інспектора Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області Ярощука С. М. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн за керування 16.06.2023 транспортним засобом, будучи позбавленим права керування (а. с. 26)

З оглянутого речового доказу - CD-R диску з відеозаписом з портативного нагрудного відеореєстратора працівників ВРПП Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області слідує, що 16.06.2023 о 22:11:29 працівники ВРПП Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області зупинили транспортний засіб марки «Skoda», д.н.з. НОМЕР_1 , попросили у водія транспортного засобу надати реєстраційний документ на транспортний засіб, страховий поліс та посвідчення водія. Водій повідомив, що немає з собою посвідчення водія. Працівник поліції при перевірці за допомогою службового планшету встановив, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортним засобом, після чого уточнив, чи відомо йому про рішення Шепетівського міськрайонного суду про позбавлення його права керування транспортними засобами, на що ОСОБА_1 відповів, що відомо. Після цього працівник поліції склав щодо ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за вчинення адмніністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП (а. с. 31)

Постановою судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 13.07.2023 близько 21:50 по вул. Українська, 12 в м. Шепетівка Хмельницької області повторно протягом року керував транспортним засобом марки «Skoda Felicia», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, за що його притягнуто до адмністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі дві тисячі чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн без оплатного вилучення транспортного засобу (а.с. 23 24).

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 121772 від 13.07.2023, складеного поліцейським ВРПП сержантом поліції Тихонюком В. С., встановлено факт керування ОСОБА_1 13.07.2023 автомобілем «Skoda Felicia», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами Шепетівським міськрайонним судом 08.02.2023 (а.с.25).

Постановою інспектора капітана поліції Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області Ярощука С. М. серії ЕАС № 7178916 від 16.06.2023 ОСОБА_1 притягнуто да адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн за те, що останній 16.06.2023 о 22:20 в м. Шепетівка по вул. Судилківській керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування (а.с. 26).

Оглядом CD-R диску з відеозаписом з портативного нагрудного відеореєстратора працівників ВРПП Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області встановлено, що 13.07.2023 о 21:50:14 працівники ВРПП Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області зупинили транспортний засіб марки «Skoda», д.н.з. НОМЕР_1 , попросили у водія транспортного засобу надати реєстраційний документ на транспортний засіб, страховий поліс та посвідчення водія. Водій повідомив, що немає з собою посвідчення водія. Працівник поліції при перевірці за допомогою службового планшету встановив, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортним засобом, після чого склав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП (а. с. 35).

Об`єктивною стороною кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК, є умисне невиконання судового рішення, що набрало законної сили, і означає повне його ігнорування.

Суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК, може бути фізична особа, не на користь якої ухвалено рішення суду та яку зобов`язано вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Таким чином, ОСОБА_1 як особа, яку позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік, зобов`язаний був утриматися від керування транспортними засобами протягом визначеного судом строку.

На думку Верховного Суду суд, призначаючи адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, обмежує таке право особи на певний строк, що призводить як до формального, так і до реального унеможливлення керування транспортними засобами (постанова Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі від 27.02.2023 у справі № 450/205/19).

Необхідно зазначити, що основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, є інтереси правосуддя в частині забезпечення повного і своєчасного виконання судового рішення. Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 4, ч. 5 статті 126 КУпАП, є встановлений порядок отримання права на керування транспортним засобом, а також суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Таким чином, суспільні відносини, які охороняються законом про кримінальну відповідальність, не є ідентичними.

Разом із цим, в силу ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Сергій Золотухін проти Росії», «Ігор Тарасов проти України» було встановлено порушення ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв`язку з притягненням осіб до кримінальної відповідальності після накладення на останніх адміністративного стягнення фактично за те саме діяння. ЄСПЛ констатував, що ст. 4 Протоколу № 7 слід розуміти як заборону переслідування або судового розгляду іншого «правопорушення», якщо воно виникає з ідентичних фактів або фактів, однакових по суті.

Так, у рішенні «Ігор Тарасов протии України» Суд зазаначив, що юридична кваліфікація процедури згідно з національним законодавством не може бути єдиним критерієм для застосування принципу ne bis in idem за пунктом 1 статті 4 Протоколу № 7. В іншому випадку застосування цього положення було б залишено на розсуд Договірних Сторін до такої міри, що призвело б до наслідків, не сумісних з предметом та метою Конвенції. Поняття «кримінальна процедура» у тексті статті 4 Протоколу № 7 повинно тлумачитися з огляду на загальні принципи, що стосуються відповідних слів «кримінальне обвинувачення» та «покарання» у статтях 6 та 7 Конвенції відповідно (рішення у справі «Нікаанен проти Фінляндії».

Зважаючи на характер та суворість покарання, ЄСПЛ вважає, що адміністративне провадження у розумінні статті 6 Конвенції є кримінальним, відповідно воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 (рішення у справах «Галстян проти Арменії», «Лучанінова проти України», «Гурепка проти України», «Михайлова проти України»).

У справі «Сергій Золотухін проти Росії» Суд розглядав існуючі підходи до тлумачення принципу ne bis in idem та дійшов висновку, що статтю 4 Протоколу № 7 слід розуміти як заборону кримінального переслідування або судового розгляду у справі щодо другого «правопорушення», якщо вони витікають з ідентичних, або по суті одних і тих самих фактів. Суд зазначив, що важливо було зосередитися на тих фактах справи, які складають сукупність конкретних фактичних обставин стосовно одного й того ж обвинуваченого, та нерозривно пов`язані між собою у часі та просторі, існування яких мало бути доведено з метою засудження або порушення кримінальної справи. Суд зазначив, що обидва провадження на національному рівні стосувалися поведінки заявника в одному й тому ж місці в один і той же проміжок часу та дійшов висновку, що факти, які двічі призвели до притягнення заявника до відповідальності, були нерозривно пов`язані між собою, та що оцінка національних судів другого провадження по суті стосувалася тих самих фактів, що досліджувалися і у першому провадженні. Варто зазначити, що у цій справі районний суд не дійшов висновку про те, що друге провадження суперечило принципу ne bis in idem, відхиливши доводи заявника на тій підставі, що перша справа стосувалася іншого виду відповідальності. Такий висновок відповідав діючим процесуальним нормам національного законодавства, які не передбачали підстав для закриття кримінальної справи у випадку, якщо мало місце попереднє притягнення до відповідальності за, по суті, аналогічне адміністративне правопорушення. Проте, відповідно до положень Конвенції, обидва провадження були кримінальними з огляду на наведені вище підстави і з цього випливає, що національні органи влади продублювали кримінальні провадження, які стосувалися одних і тих самих фактів, у порушення принципу ne bis in idem.

Відтак, критерієм розмежування для застосування принципу ne bis in idem за пунктом 1 статті 4 Протоколу № 7 є відповідні факти, тобто поведінка особи правопорушника у певному часі та просторі, а не суспільні відносини, що охороняються законом.

У пункті 132 рішення ЄСПЛ у справі "А та Б проти Норвегії" зазначено, що матеріальні критерії для визначення того, чи існує досить тісний зв?язок за суттю, включають у себе:

- чи переслідують різні провадження взаємодоповнюючі цілі і, таким чином, стосуються не тільки in abstrakto, але й in concreto, різних аспектів соціально неправомірної поведінки;

- чи є подвійність провадження передбачуваним наслідком (як в законодавстві, так і на практиці) одного і того ж оспорюваного діяння (idem);

- чи проводяться паралельні провадження таким чином, щоб уникнути, наскільки це можливо, будь-якого дублювання в збиранні, а також оцінці доказів шляхом належної взаємодії між різними компетентними органами з тим, щоб факти, встановлені в одному провадженні, також використовувалися в іншому провадженні;

- і, перш за все, чи враховується санкція у першому завершеному провадженні в тих провадженнях, які завершуються пізніше з тим, щоб особа, якої вони стосуються, не несла надмірний тягар.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 02.12.2019 у справі № 612/712/16-к зробила правовий висновок, що притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 389 КК, зокрема за ухилення від виконання покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами особи, котру вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП (керування автомобілем особою, позбавленою права керування транспортними засобами), виключається у випадку, коли юридичні заходи та наслідки правового реагування на суспільно небезпечну поведінку є непередбачуваними та непропорційними для такої особи; встановлені факти, які двічі призвели до притягнення до відповідальності, були нерозривно пов`язані між собою, а оцінка у кримінальному провадженні по суті стосувалася тих самих фактів, що досліджувались у провадженні про адміністративне правопорушення, і значну їх частину покладено в обґрунтування кримінального обвинувачення. У цьому випадку обвинувачення є несумісним із гарантіями, передбаченими у ст. 4 Протоколу № 7, а ухвалення обвинувального вироку суперечить приписам ч. 3 ст. 2 КК.

Судом встановлено, що в основу обвинувачення ОСОБА_1 покладені ті ж факти (керування транспортним засобом 16.06.2023 та 13.07.2023 після застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами), та ті самі докази, на підставі яких до нього були застосовані заходи адміністративної відповідальності.

Обвинувачення у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 382 КК України, не містить інших фактів, ніж ті, що були предметом адміністративних правопорушень.

При цьому слід зазначити, що до обвинуваченого були застосовані адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 та 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у декілька разів перевищує розмір штрафу, передбачений санкцією статті 382 КК України, тобто призначене йому покарання було досить суворим, за своїм характером відповідало кримінальному покаранню.

Після притягнення його до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 нових правопорушень не вчиняв.

На думку суду, застосування до обвинуваченого кримінальної відповідальності на підставі сукупності аналогічних адміністративних правопорушень, за які на нього вже накладені стягнення, які за суворістю відповідають кримінальному покаранню, а тому являють собою надмірний тягар для такої особи, порушує принцип non bis in idem («ніхто не може бути покараний двічі за одне правопорушення»), передбачений статтею 61 Конституції України та частиною першою статті 4 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 підлягає виправданню в зв`язку з не доведенням вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України залишити їх в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 382 КК України, статтями 369-371, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 382 КК України, та виправдати.

Речові докази :

-DVD-R, CD-R диски, оригінал розписки від 09.02.2023, наявні в матеріалах справи, - залишити в матеріалах справи.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Вирок суду може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Н. Л. Стаднічук