Справа № 461/2506/25
Провадження № 1-кс/461/2193/25
УХВАЛА

Іменем України

07.04.2025 слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Львівській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого -

в с т а н о в и в :

старший слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ у Львівській області ОСОБА_8 , за погодженням прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 , звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 діб.

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що 04 квітня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 113 КК України. Слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, а відтак з метою уникнення кримінальної відповідальності він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може знищити, приховати та спотворити речові докази, що негативно вплине на хід досудового розслідування в цілому. Відтак, в органу досудового розслідування є достатньо підстав стверджувати про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили таке задоволити.

Підозрюваний в судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечив.

Захисник в судовому засіданні просив застосувати відносно ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим відділом Управління СБ України у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000094 від 29.03.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 113 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 28.03.2025 у період з 21:15 год. по 21:30 год. здійснено спробу підпалу релейної шафи сигнальної установки № 1 служби сигналізації та зв`язку регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», яка розміщена на переїзді 76 колії поблизу адміністративної території Львівської дистанції колії регіональної філії «Львівська залізниця» (м. Львів, вул. Городоцька, 166). Знищення вищевказаного об`єкта, могло спричинити збій системи сигналізації та призвести до пошкодження об`єктів залізничної інфраструктури у зв`язку з відсутністю врегульованого руху пасажирських та вантажних залізничних складів потяга.

04 квітня 2025 року, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 113 КК України.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, на переконання слідчого судді, на день розгляду клопотання ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 113 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення, що надійшло з ГВ ЗНД УСБУ у Львівській області № 62/8/7-234 від 28.03.2025 про кримінальне правопорушення; протоколом огляду місця події від 28.03.2025 де зафіксовано факт підпалу релейної шафи; протоколом огляду свідка ОСОБА_10 від 04.04.2025; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_10 від 04.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 04.04.2025; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_5 від 05.04.2025; показаннями підозрюваного ОСОБА_5 від 04.04.2025; іншими доказами у їх сукупності.

Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 , знаючи, що за кримінальне правопорушення, вчинення якого йому інкримінується, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час не встановлено усіх обставин, що мають значення для досудового розслідування, зокрема, не встановлені всі причетні до вчинення кримінального правопорушення особи (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

При цьому, слідчий суддя враховує вік, стан здоров`я, характер вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який вчинив особливо тяжкий злочин, спрямований проти громадської безпеки, який має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, відтак застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та не знаходить достатніх підстав для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки вважає, що він не дасть можливості в повній мірі запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, а також забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

З урахуванням фактичних обставин справи, даних, які характеризують особу підозрюваного, вимог кримінального процесуального законодавства України та практики Європейського суду з прав людини, а також з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави при постановленні ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-177, 183, 197, 372, 376, 392 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Львівській області ОСОБА_7 задоволити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», строком на 60 діб, тобто до 05 червня 2025 року включно.

Строк дії ухвали становить до 05 червня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали суду виготовлено 08.04.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1