Провадження №: 1-кс/336/358/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, подане в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000559 від 12 квітня 2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

14 квітня 2025 року слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням.

В обґрунтування клопотання зазначає, що слідчим відділенням відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000559 від 12 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12 квітня 2025 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись біля кіоску № 28 з якого здійснюється продаж тютюнових виробів, розташованого за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Червона, біля б.20-А, де маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, продовженого Указом Президента України №26/2025 від 15.01.2025, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під приводом купівлі товару, заздалегідь не маючи наміру повертати майно, попрохав свідка ОСОБА_5 надати йому для ознайомлення пачки із тютюновими виробами.

В свою чергу свідок ОСОБА_5 , передала в руки ОСОБА_4 11 пачок із тютюновими виробами, а саме:

- 8 пачок тютюнових виробів фірми «Davidoff Gold», вартістю 125 гривень 00 копійок за одиницю товару, загальною вартістю 1000 гривень 00 копійок;

- 3 пачки тютюнових виробів фірми «Davidoff Сlassic», вартістю 115 гривень 00 копійок за одиницю товару, загальною вартістю 345 гривень 00 копійок.

Після чого ОСОБА_4 , тримаючи в руках 11 вищевказаних пачок із тютюновими виробами, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільнонебезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, діючи із корисливих мотивів, почав бігти від вказаного кіоску №28 у бік вул. Омельченко в м.Запоріжжя, покинувши місце скоєння злочину, при цьому не реагуючи на вимогу свідка ОСОБА_5 повернути майно, тим самим набув можливість розпоряджатись вказаними 11 пачками із тютюновими виробами, спричинивши ФОП « ОСОБА_6 » матеріальну шкоду на загальну суму 1345 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану.

12.04.2025 о 22:42 годині ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, та під час затримання було проведено обшук ОСОБА_4 , під час якого було виявлено та вилучено: куртка зеленого кольору.

12.04.2025 слідчим СВ ВП № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , винесено постанову при визнання речовими доказами майно, яке 12.04.2025 було вилучено під час затримання ОСОБА_4 .

Слідчий та підозрюваний в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши клопотання, матеріали, якими слідчий обґрунтовує його доводи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, в тому числі, є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За положеннями частини 3 зазначеної статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (тобто з метою збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що річ, на яку просить накласти арешт слідчий відповідає критерію речового доказу у кримінальному провадженні за ч.4 ст.186 КК України, а тому з метою збереження речових доказів на вказане майно слід накласти арешт.

При цьому слідчий суддя бере до уваги і співрозмірність зазначеного заходу забезпечення завданням кримінального провадження.

Відтак, слідчий суддя, враховуючи можливість використання майна як доказу в даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити .

Накласти арешт на куртку зеленого кольору, яка 12.04.2025 була вилучена під час затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку ст.208 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8