н/п 1-кс/490/419/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/6084/24
У Х В А Л А

про продовження строків запобіжного заходу

16 січня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваній

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, громадянки України, офіційно непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , має малолітню дитину 2019 року народження,раніше не судимої,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з визначенням часу підозрюваній ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000607від 03.07.2024, строком на два місяці.

Клопотання мотивує тим, що у липні 2024 року ОСОБА_8 , який має освітній рівень молодшого бакалавра, вирішив отримати повну вищу освіту та вступити до вищого навчального закладу на денну форму навчання. У соціальній мережі Іnstagram ОСОБА_8 натрапив на оголошення про набір абітурієнтів для вступу на навчання у Миколаївський фаховий коледж транспортної інфраструктури Українського державного університету науки і технологій на 2024-2025 навчальний рік, в якому був зазначений телефон для довідок 063-75-04-607 (особистий номер ОСОБА_9 ). Так, 07.07.2024 ОСОБА_8 зателефонував за номером мобільного телефону, вказаним у оголошенні, трубку взяла ОСОБА_9 . В ході розмови ОСОБА_8 повідомив останній про бажання отримати повну вищу освіту, та попросив надати йому консультацію щодо можливості та порядку вступу на навчання до Миколаївського фахового коледжу транспортної інфраструктури Українського державного університету науки і технологій для продовження навчання. На це ОСОБА_9 повідомила ОСОБА_8 про неможливість вступу на навчання у коледжі, натомість запропонувала йому посприяти його вступу до іншого закладу вищої освіти. Окрім того, ОСОБА_9 запропонувала ОСОБА_8 зустрітися особисто 08.07.2024 для більш ґрунтовної розмови.

Також, 08.07.2024 в ході проведення особистої зустрічі ОСОБА_9 повідомила ОСОБА_8 , які саме документи останній має зібрати для подачі до вступу до ВНЗ, а також про те, що за послуги стосовно безперешкодного (без здачі іспитів) зарахування ОСОБА_8 на навчання до одного з ВНЗ міста Миколаєва останньому треба буде надати їй 1400 доларів США. Крім того, ОСОБА_9 сказала, що до наступної зустрічі ОСОБА_8 має зібрати пакет документів та оновити свої особисті данні через ТЦК та СП. В ході розмови, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 домовились зв`язатись пізніше. На озвучену ОСОБА_9 пропозицію ОСОБА_8 погодився, однак усвідомивши, що така пропозиція є незаконною звернувся до правоохоронних органів для вжиття заходів із викриття злочинної діяльності ОСОБА_9 .

Так, 05.09.2024, ОСОБА_8 в ході особистої зустрічі з ОСОБА_9 повідомив останній, що виконав її вказівку та оновив дані через ТЦК та СП, а також зібрав необхідний для вступу до ВНЗ пакет документів, на що остання сказала ОСОБА_8 скинути їй фото вказаних документів та копію витягу з мобільного застосунку «Резерв+» з відміткою про оновлення даних. Також ОСОБА_9 запевнила ОСОБА_8 , що вказані документи вона покаже службовим особам, відповідальним за прийняття рішення про вступ таких абітурієнтів на навчання, пообіцяла вплинути на них з метою отримання позитивного рішення щодо вступу ОСОБА_8 до ВНЗ, після чого зв`яжеться з ним. Крім того, ОСОБА_9 повідомила, що це буде коштувати 1500 доларів США. 18.09.2024 в ході особистої зустрічі ОСОБА_9 повідомила ОСОБА_8 , про можливість вступити на денну форму навчання до Приватного закладу вищої освіти «Міжнародний класичний університет ім. Пилипа Орлика» та для цього необхідно зв`язатись з іншою особою, та надала контактний телефон особи, яка в подальшому буде займатись оформленням необхідних документів НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 . Також, 19.09.2024 об 11.45 год. ОСОБА_8 зателефонував за наданим йому ОСОБА_9 номером телефону, належним ОСОБА_6 , повідомив, що він телефонує за рекомендацією ОСОБА_9 стосовно вступу до ВНЗ та домовився про особисту зустріч.

В той же день, 19.09.2024 о 13.15 год. ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_6 за адресою: вул. Колодязна, 35-А біля магазину «Мрія» та в ході спілкування остання повідомила, що має можливість посприяти щодо вступу до Приватного закладу вищої освіти «Міжнародний класичний університет ім. Пилипа Орлика», а саме шляхом впливу на посадових осіб вказаного навчального закладу. При цьому, ОСОБА_6 висунула вимогу щодо передачі їй грошових коштів у сумі 1700 доларів США з метою успішного зарахування на навчання до вказаного ВНЗ. ОСОБА_8 на виконання вимоги ОСОБА_6 передав копії документів, перелік яких раніше йому надала ОСОБА_9 , та частину з вказаної ОСОБА_6 суми, а саме 1500 доларів США в якості оплати за послуги з безперешкодного вступу до ВНЗ (без здачі іспитів) до Приватного закладу вищої освіти «Міжнародний класичний університет ім. Пилипа Орлика». Також ОСОБА_6 висунула вимогу щодо обов`язкової передачі в подальшому частини грошових коштів у сумі 200 доларів США на картковий рахунок.

20.09.2024 приблизно о 12.00 год. ОСОБА_8 отримав повідомлення у месенджері «Телеграм» від ОСОБА_6 із вказівкою перерахувати грошові кошти в еквіваленті 200 доларів США, а саме 8300 гривень, на картковий рахунок за реквізитами, які остання надала в тому ж смс-повідомленні.

20.09.2024 ОСОБА_8 , діючи під контролем працівників поліції в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину, о 13.54 год., використовуючи мобільний застосунок інтернет-банку «ПУМБ», перевів з власного карткового рахунку на карту, реквізити якої йому надала ОСОБА_6 , власні грошові кошти в сумі 8300 грн. в якості оплати за сприяння у його вступі до Приватного закладу вищої освіти «Міжнародний класичний університет ім. Пилипа Орлика» шляхом впливу на прийняття позитивного рішення посадовими особами вкутаного закладу.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вважав можливим заборонити залишати житло з 18 години до 07 години наступного дня. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваною інкримінованого їй кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких, за яке передбачено покарання від 3 до 8 років позбавлення волі. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Крім того, вважає, що в діях підозрюваної і надалі наявні ризики, передбачені п.1, 2 ,3 ч.1 ст.177 КПК України для продовження строку вказаного виду запобіжного заходу.

На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив заборонити залишати житло з 20 години до 07 години наступного дня.

Підозрювана в судовому засіданні підтримала думку захисника та зазначила, що їй необхідно водити дитину до дитячого садка.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотанняпро застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження № 0000607 від 03.07.2024.

21.10.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

24.10.2024 ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 18.12.2024 року.

10.12.2024 постановою заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_10 було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000607 до 3 місяців, а саме 18.01.2025 року.

16.12.2024 ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту продовжено до 18.01.2025.

16.01.2025 року ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000607 продовжено до 5 місяців, а саме 18.03.2025 року включно.

Строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчується 18.01.2025, однак досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено та потребує значного часу.

На даний час у кримінальному провадженні не виконані всі слідчі (розшукові) дії, що перешкоджає винесенню законного процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні, яке відповідно до положень ч.1 ст. 94 КПК України має ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання та враховуючи вимоги ч.2 ст.177 КПК України щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, суд виходить з наступного.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення.

Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: інформацією УСР в Миколаївській області ДСР НПУ щодо причетності ОСОБА_6 до вчинення злочину; протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, з яких знято гриф секретності «таємно»; протоколами допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом обшуку від 21.10.2024, який проведено за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти, 2 мобільних телефона та ноутбук та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Крім того, обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваної ОСОБА_6 ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, для продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, та вона усвідомлюючи невідворотність покарання може переховуватися від слідства. Також може знищити, сховати або спотворити будь-які із документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та підтверджують вину підозрюваної. Крім того, підозрювана може незаконно впливати на свідків, з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують її як підозрювану, тим самим вона матиме можливість уникнути кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення.

Вказані ризики не зникли з часом та доведені прокурором в суді.

У своєму рішенні ЄСПЛ у справі "Авраімов проти України" від 25 березня 2021 року констатував порушення п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де зазначив, що існування обґрунтованої підозри, що ув`язнений вчинив злочин, є умовою sine qua non для законності тривалого тримання його чи її під вартою. Але коли національні судові органи вперше "негайно" після затримання розглядають питання про необхідність застосування до затриманого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, цієї підозри вже буде недостатньо, й органи державної влади повинні також навести інші відповідні та достатні підстави для обґрунтування тримання під вартою. Цими іншими підставами можуть бути ризик переховування, ризик чинення тиску на свідків або фальсифікації доказів, ризик змови, ризик повторного вчинення злочину або спричинення порушення громадського порядку та пов`язана з цим необхідність захисту затриманого. Ці ризики мають бути належним чином обґрунтовані, і міркування органів державної влади з цих питань не можуть бути абстрактними, загальними або стереотипними (п.57). Обрання судом заявнику запобіжного заходу у виді тримання під вартою, незважаючи на встановлення недоведеності слідчим того, що інші запобіжні заходи були б неналежними, свідчить, що вирішальним для суду стало посилання органу державної влади на положення про неможливість застосування інших запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, який суд повторив (п.66). Зазначений підхід застосовується ЄСПЛ, у тому числі, й при вирішенні питання щодо законності продовження строку тримання під вартою.

У відповідності до положень ч.ч.1-2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Тому з урахуванням обставин клопотання та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи стадію кримінального провадження, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання прокурора про продовження підозрюваній запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри, тяжкості вчиненого злочину, особи підозрюваної, та з метою уникнення ризиків, які не зменшилися.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 186, 194, 196, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заборонивши їй залишати житло за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 20 години до 07 години, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 , такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну засобів зв`язку та місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали становить з моменту оголошення ухвализ 16 січня 2025 року до 16 березня 2025 року включно (в межах строку досудового розслідування).

У відповідності до вимог ч.5 ст.196 КПК України, копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвалу скерувати у відповідний відділ поліції за місцем проживання підозрюваної для негайного виконання і постановки на облік підозрюваної ОСОБА_6 , про що необхідно повідомити слідчого.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1