Справа № 296/2610/25
УХВАЛА

Іменем України

16 квітня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 на дії слідчого СВ РУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 щодо закриття кримінального провадження №20001558 від 26.03.2017 за ч.2 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира надійшла скарга ОСОБА_5 на дії слідчого СВ РУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 щодо закриття кримінального провадження №20001558 від 26.03.2017 за ч.2 ст.190 КК України.

Під час розгляду скарги скаржник повіністю її підтримав та просив її задовільнити.

Так скаржник вказував, що він є потерпілим у кримінальному провадженні №20001558 від 26.03.2017 за ч.2 ст.190 КК України.

Так слідчий закрив кримінальне провадження не вчинивши всіх необхідних дій передбачених КПК України, зокрема не здійснив:

- тимчасових доступів до речей та документів, а саме оригіналів будинкової документації 29 будинків, що вийшли зі складу ОСББ "Космос 1971" та актів передачі будинкової документації до документації судових справ де використовувалися гроші ОСББ "Космос 1971" на послуги адвокатів

- не провів жлдної експертизи;

- не допитав за участі потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_7 технічного директора ОСББ "Космос 1971" ;

- коли виникла необхідність не допитав повторно голову правління ОСББ "Автомобіліст 67" ОСОБА_8 за участі ОСОБА_3 , оскільки всі відповіді ОСОБА_8 містять недостовірну інформацію;

- не довів до кінця слідчі дії які розпочаті за вказівками прокурора ОСОБА_9 від 20.11.2024

Крім того закриваючи провадження слідчий вказав, що не надано доказів заподіяння шкоди потерпілому ОСОБА_10 , що не відповідає дійсності

Прокурор ОСОБА_11 заперечував проти задоволення скарги вказуючи, що всінеобхідні дії у вказаному кримінальному провадженні слідчим здійснено, а тому відсутні підстави для скасування законної постанови слідчого про закриття кримінального провадження №20001558 від 26.03.2017 за ч.2 ст.190 КК України. Так наявні рішення судів про законність створення ОСББ "Космос 1971". Слідчим допитано ОСОБА_12 07.02.2025 проте він користуючись ст.63 Конституцій України відмовився давити свідчення проти себе, оскільки ОСОБА_10 використовує їх проти нього. Голова правління ОСББ "Космос 1971" надав слідчому відповідь, що ОСОБА_10 ніколи не був членом ЖБК "Космос", заяву про вступ до кооперативу не писав, вступний внесок не платив, членські внески не сплачував, а тому жодних його прав у відповідності до Закону України "Про кооперацію" не порушено при реорганізації ЖБК "Космос" в ОСББ "Космос 1971". Більш того ОСОБА_10 не є співвласником ОСББ "Космос 1971", при цьому і ОСОБА_10 і ОСОБА_7 мають заборгованість за несплачені внески з утримання будинку та прибудинкової території . В той же час витрати на юридичну допомогу на які посилається ОСОБА_10 не є збитками в розумінні ч.2 ст.190 КК України . Всі клопотання подані скаржником розглянуті по них прийняті відповідні рішення, отже постанова про закритьтя кримінального провадження є обгрунтованою, а тому просив відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення скаржника про наявність підстав для задоволення скарги, прокурора ОСОБА_13 , слідчий суддя приходить до наступного.

Кримінальне провадження №20001558 за ч.2 ст.190 КК України перебувало у проваджені Житомирського РУП №2 СУ ГУ НП в Житомирській області 26.03.2017.

Постановою слідчого СВ Житомирського РУП №2 ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_14 від 21 лютого 2025 року закрито кримінальне провадження №20001558 від 26.03.2017 за ч.2 ст.190 КК України .

Відповідно до норм ст.303 КПК України законодавець передбачив виключний перелік рішень та дій слідчого і прокурора, які можуть бути оскарженні на стадії досудового розслідування в тому числі і рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Скаржник ОСОБА_15 є потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженні, тобто належним носієм права на оскарження постанови слідчого про закриття вказаного кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

17.03.2025 слідчий суддя, відкриваючи провадження у справі поновив ОСОБА_16 строк на звернення до суду зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №20001558 за ч.2 ст.190 КК України

З оскаржуваної постанови вбачається, що в ході проведення досудового розслідування слідчим встановлено, що відсутній склад кримінального правопорушення за ч.2 ст. 190 КК України, кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Слідчий у своїй постанові зазначив, що в ході тривалого досудового розслідування використані всі можливі та необхідні джерела збирання доказів, передбачені чинним КПК України, однак не зважаючи на це не здобуто підтверджуючих даних, які б надали можливість встановити факт події кримінального правопорушення що в подальшому ставить під сумнів всі інші обставини, що підлягають доказуванню згідно ст.91 КПК України.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обовязковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів , а також у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч.2 ст.91 КПК України доказування підлягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема , в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу ( ст.. 110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Згідно ст.284 КПК України передбачено підстави до закриття кримінального провадження.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Постанова слідчого про закриття провадження у кримінальній справі повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Законність закриття провадження та відповідного рішення (постанови) буде зумовлюватися тим, що воно:

-винесене компетентним органом чи особою своєчасно,

-йому передувало проведення здійснених відповідно до закону процесуальних дій, які призвели до встановлення обставин, за наявності яких може бути винесено це рішення;

-правильно застосовано кримінальний закон України

-рішення має своїм вираженням установлену законом процесуальну форму й містить необхідні реквізити.

За сенсом ч.5 ст.110 КПК України обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинна знайти вираження в його мотивуванні.

Мотивування постанови про закриття кримінального провадження виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами до закриття розслідування та наведення необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Як вбачається з вищезазначеної постанови про закриття кримінального провадження слідчий послався, що під час проведення досудового розслідування встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення за ч.2 ст.190 КК України,

Таким чином, висновки слідчого пронеобхідність закриття кримінального провадженняє №20001558 за ч.2 ст.190 КК України викладені в постанові від 21.02.2025 є передчасними.

Слідчий суддя погоджується, що більшість питань які потребують відповідей в даному кримінальному провадджені слідчим досліджено та їм надано відповідну оцінку.

Разом з цим, слідчим не надано відповідей на питання щодо фіктивності документів ОСББ "Космос 1971" на які вказує потерпілий також не отримано відповідей на питання щодо передачі документів (домової документації) новим співвласникам та чи завдано такими діями шкоди.

Слідчий суддя, виходячи з приписів частини 5 статті 40 КПК України, позбавлений змоги надати вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що після розгляду скарги, слідчим суддею можуть бути прийняті ухвали про, зокрема: скасування рішення слідчого чи прокурора.

Виходячи з наведеного, подана скарга підлягає задоволенню, а постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 21.02.2025 скасуванню.

Згідно із ч. 3ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 110, 117, 284, 303-310, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_5 на дії слідчого СВ РУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 щодо закриття кримінального провадження №20001558 від 26.03. 2017 за ч.2 ст.190 КК України - задовільнити.

Скасувати постанову слідчого СВ РУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 від 21.02.2025 щодо закриття кримінального провадження №20001558 від 26.03. 2017 за ч.2 ст.190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1