Справа № 190/2736/24
Провадження №1-в/190/488/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.П`ятихатки справу за поданням Державної установи "П`ятихатська виправна колонія (№122)" про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, до арешту був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, в останнє:

-15.06.2023 року Дзержинським районним судом м.Кривого Рогу за ст.ст.390 ч.1, 71 ч.1, 72 ч.1, п.1"б" КК України до 2 років позбавлення волі;

-23.04.2024 року Центрально-Міським районним судом м.Кривого Рогу за ст.ст.190 ч.2, 70 ч.4 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі;

-20.11.2024 року ухвалою П`ятихатського районного суду на підставі ст.74 ч.2 КК України звільнений від покарання, призначеного йому вироком Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.04.2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння. Вважати таким, що відбуває покарання за вироком Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.06.2023 року,

встановив:

До П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області надійшло подання Державної установи "П`ятихатська виправна колонія (№122)" про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_4 .

Представник Державної установи «П`ятихатська виправна колонія (№122)» та засуджений в судове засідання, проведення якого було призначене в режимі відеоконференції з Державною установою «П`ятихатська виправна колонія № 122», не з`явились, про місце та час слухання справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи без їхньої участі, подання підтримали та просять його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, пославшись на те, що засуджений своє виправлення на теперішній час не довів, подання подано передчасно, а тому у задоволенні подання просив відмовити.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали, які характеризують особу засудженого, вважає, що подання ДУ "ПВК (№122)" про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_4 , не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.06.2023 року за ст.ст.390 ч.1, 71 ч.1, 72 ч.1, п.1"б" КК України до 2 років позбавлення волі. Строк рахувати з 30.05.2023 року; 23.04.2024 року Центрально-Міським районним судом м.Кривого Рогу, ОСОБА_4 засуджений за ст.ст.190 ч.2, 70 ч.4 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі.

20.11.2024 року ухвалою П`ятихатського районного суду на підставі ст.74 ч.2 КК України ОСОБА_4 звільнений від покарання, призначеного йому вироком Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.01.2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння. Вважати таким, що відбуває покарання за вироком Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.06.2023 року.

Початок строку відбування покарання 30.05.2023 року, кінець строку відбування покарання 30.07.2025 року.

Засуджений ОСОБА_4 з 31.05.2023 року по 09.08.2023 року перебував в ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)»; з 09.08.2023 року по 23.08.2023 року відбував покарання на дільниці карантину діагностики та розподілу ДУ "П`ятихатська виправна колонія (№122).

З 23.08.2023 року і по теперішній час ОСОБА_4 відбуває покарання на дільниці ресоціалізації ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)». В установі працевлаштований до швацької дільниці. Роботу виконує вчасно якісно та сумлінно, проявляє розумну ініціативу, має достатьо навичок для отримання роботи після звільнення. Під час тримання в місцях попереднього ув`язнення не допускав порушень встановленого порядку відбування покарання. За час відбуття покарання має 2 (два) заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці від 01.04.2024 року та 07.10.2024 року, стягнень не має. На даний час дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, з адміністрацією установи тактовний та ввічливий.

Водночас в поданні зазначено, що ОСОБА_4 перебуває на профілактичному обліку, як схильний до втечі, і після його звільнення з місць позбавлення волі, можлива зміна його поведінки під впливом оточуючих.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_4 , який зроблено комісією ДУ "П`ятихатська виправна колонія №122", - засуджений довів своє виправлення та має бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Однак, зважаючи на ті обставини, що засуджений ОСОБА_4 за весь час відбування покарання має 2 (два) заохочення і лише в 2024 році, стягнень не має, не підтверджують того, що засуджений став на шлях виправлення, адже лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_4 зазнає позитивних змін.

Суд, оцінюючи у сукупності всі дані, які слугують чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, вважає, що процес виправлення ОСОБА_4 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах, без ізоляції від суспільства.

Сам по собі факт дотримання засудженим порядку і режиму утримання під час перебування в колонії, є його обов`язком, і не може достатньо переконливо свідчити про те, що засуджений довів своє виправлення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення в даному випадку є передчасним.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд,-

ухвалив:

Відмовити в задоволені подання Державної установи «П`ятихатська виправна колонія (№122)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1