ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи №678/658/24
Номер провадження №1-кп-678-19/25
УХВАЛА

про закриття кримінального провадження

14 січня 2025 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Летичів обвинувальний акт, який затверджений 10 травня 2024 року прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 06 березня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Летичів Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх і неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, інвалідність відсутня, раніше не судимого, з 18 грудня 2024 року проходить військову службу, про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

його захисник адвокат ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

І. СУТЬ ПИТАННЯ, ЩО ВИРІШУЄТЬСЯ СУДОМ

1. 23 грудня 2024 року захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 подав суду клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України та закриття кримінального провадження.

Клопотання обґрунтоване тим, що інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ст. 336 КК України є нетяжким злочином та не є корупційним кримінальним правопорушенням, до кримінальної відповідальності обвинувачений притягується вперше, вину визнає, щиро кається у вчиненому, на даний час проходить військову службу, тому перестав бути суспільно небезпечною особою.

ІІ. ПОЗИЦІЯ ОСІБ, ЯКІ БЕРУТЬ УЧАСТЬ У КРИМІНАЛЬНОМУ ПРОВАДЖЕННІ

2. 14 січня 2025 року обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника - адвоката ОСОБА_5 і не заперечує щодо звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України та закриття кримінального провадження, свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ст. 336 КК України визнає повністю, щиро кається, на даний час проходить військову службу.

3. 14 січня 2025 року захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 подане клопотання підтримав і просив таке задовольнити.

4. 14 січня 2025 року прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України та закриття кримінального провадження, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, яке є нетяжким злочином, на даний час дійсно проходить військову службу й тому перестав бути суспільно небезпечною особою.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5. Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, вчиненому за наступних обставин.

Так, 12 лютого 2015 року на підставі рішення призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ст.ст. 18, 27 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» ОСОБА_4 зарахований в запас на підставі графи І ст. 74 «б» наказу Міністерства оборони України «Про затвердження положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» №402 від 14 серпня 2008 року та поставлений на облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) із військово-обліковою спеціальністю ВОС №901074А.

Відповідно до положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України «Про затвердження» №402 від 14 серпня 2008 року, графи І «Громадяни під час приписки до призовних дільниць та призову на строкову військову службу, вступу до військових навчальних закладів (крім льотного складу), військовослужбовці строкової військової служби» Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, «вроджені вади розвитку нервової системи Q00-Q07; вроджені вади розвитку ока, вуха, обличчя та шиї Q10-Q18; вроджені вади розвитку системи кровообігу Q20-Q28; вроджені вади розвитку органів дихання Q30-Q34; щілина губи та піднебіння Q35-Q37; інші вроджені вади розвитку органів травлення Q38-Q45; целіакія К90.0; вроджені вади розвитку статевих органів Q50-Q56; вроджені вади розвитку сечової системи Q60-Q64; вроджені вади розвитку та деформації кістково-м`язової системи Q65-Q79; інші вроджені вади розвитку Q80-Q89; хромосомні аномалії Q90-Q99», відноситься до статті 74 «б», тобто з помірним порушенням функцій, громадяни є непридатні до військової служби в мирний час, обмежено придатні у воєнний час, а під час прийняття на військову службу їх придатність визначається індивідуально.

24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Президентом України ОСОБА_6 постановлено Указ №64/2022 від 24 лютого 2022 року, неодноразово продовженого Указами Президента України, востаннє №49/2024 від 05 лютого 2024 року.

З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Президентом України ОСОБА_6 постановлено Указ №69/2022 про проведення загальної мобілізації, дію якого продовжено Указом Президента України №342/2022 від 17 травня 2022 року, Указом Президента України №574/2022 від 12 серпня 2022 року, Указом Президента України №758/2022 від 07 листопада 2022 року, Указом Президента України №59/2023 від 06 лютого 2023 року, Указом Президента України №255/2023 від 01 травня 2023 року, Указом Президента України №452/2023 від 26 липня 2023 року, Указом Президента України №735/2023 від 06 листопада 2023 року та Указом Президента України №50/2024 від 05 лютого 2024 року.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про оборону України» №1932-ХІІ від 06 грудня 1991 року особливий період - період, що настає в момент оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, в Україні діє особливий період.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» на військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших формувань, відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Виконуючи вимоги Указу Президента України про проведення загальної мобілізації та потребу Збройних Сил України у військовослужбовцях, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , як військовозобов`язаному, 23 лютого 2024 року було вручено направлення для проходження військово-лікарської комісії на предмет придатності його до військової служби.

23 лютого 2024 року ОСОБА_4 в приміщенні КНП «Хмельницька центральна районна лікарня», розташованої по вулиці Львівське шосе, 1 в м. Хмельницький, пройшов обстеження та медичний огляд на предмет визначення ступеня придатності до військової служби, за результатами якого, відповідно до картки обстеження та медичного огляду від 23 лютого 2024 року, військово-лікарською комісією, на підставі ст. 21 «в», графи II положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України «Про затвердження» №402 від 14 серпня 2008 року із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства оборони України, востаннє 18 серпня 2023 року №490, визнаний придатним до військової служби.

Відповідно до положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України «Про затвердження» №402 від 14 серпня 2008 року, із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства оборони України, востаннє 18 серпня 2023 року №490, графи II «Громадяни, військовослужбовці, які приймаються, призиваються та проходять військову службу осіб рядового, сержантського та старшинського складу, прапорщики (мічмани)» Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, до статті 21 включено хвороби центральної нервової системи, їх наслідки G10-G37, G80-G89, G91-G92 (системні атрофії; екстрапірамідні, дегенеративні хвороби, церебральний параліч, паралітичні синдроми, хвороба Паркінсона, розсіяний склероз, усі види дистоній, дитячий церебральний параліч, паралітичні стани, гідроцефалія, токсична енцефалопатія та інші) та пункт «в» передбачає «повільно прогресуючі з незначними порушеннями функцій» та громадяни, які мають даного роду захворювання, під час прийняття на військову службу їх придатність визначається індивідуально.

23 лютого 2024 року військово-лікарською комісією КНП «Хмельницька центральна районна лікарня» при ІНФОРМАЦІЯ_5 , за результатами проходження ОСОБА_4 військово-лікарської комісії визнано його придатним до військової служби, про що видано відповідну довідку №41/22, що зареєстрована 23 лютого 2024 року.

23 лютого 2024 року о 19 год. посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 вручено під підпис повістку (бойову) згідно якої йому наказано прибути на 9 год. 26 лютого 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що за адресою АДРЕСА_2 , для відправки у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Проте, ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним та належним чином повідомленим про наслідки не прибуття за бойовою повісткою, не виявивши бажання проходити службу в лавах Збройних Сил України, з метою ухилення від проходження військової служби, діючи в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ, ст.ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543-XII та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №65-2022 від 24 лютого 2022 року, нехтуючи конституційними обов`язками громадянина України, спрямованими на захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, військовим обов`язком громадянина України проходження військової служби, в особливий період, за відсутності підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку», без поважних на те причин на 9 год. 26 лютого 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для направлення в складі сформованої команди у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 не прибув.

Таким чином, військовозобов`язаний ОСОБА_4 , діючи умисно, не маючи на підставі Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» поважних причин на неприбуття, звільнення чи відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, в особливий період, переслідуючи мету ухилення від її проходження, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

6. У обвинувальному акті зазначено, що своїми умисними діями, які виразилися в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України.

ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

7. В силу п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 1). Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення (ч. 2).

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як зазначено у абз. 1 ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

8. У ст. 44 КК України визначено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1). Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом (ч. 2).

Відповідно до ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

9. Аналіз ст. 48 КК України свідчить, що законодавець передбачає дві окремі самостійні умови для звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки: коли вчинене особою діяння втратило ознаки суспільної небезпечності або коли ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

10. За змістом п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року судам необхідно розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності (абз. 3). Для застосування ст. 48 КК необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним (абз. 4). Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину (абз. 5). Звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України - право, а не обов`язок суду, який вирішує це питання в порядку, передбаченому нормами КПК України (абз. 6).

11. У постанові Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі №161/1390/19 зазначено, що під втратою вчиненого особою діяння суспільної небезпечності кримінальний закон розуміє істотну зміну соціально-економічних, політичних або духовних засад життєдіяльності суспільства, яка відбувається незалежно від волі винної особи і внаслідок якої втрачається суспільна небезпечність не лише конкретного злочину, а й подібних йому діянь (наприклад, скасування надзвичайного стану, перехід країни від воєнного часу до мирного або від однієї системи господарювання до іншої тощо). Такі зміни, як правило, передують рішенню законодавця декриміналізувати ті чи інші діяння, у зв`язку з чим до ухвалення такого рішення законодавчим органом суд може у справах цієї категорії застосовувати ст. 48 КК (п. 16). Особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо (п. 17). У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу (п. 18). Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК у разі, коли у зв`язку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною (п. 19).

V. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

12. Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, інкриміноване кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, відповідно до положень ч. 4 ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

13. Обвинувачений ОСОБА_4 від слідства або суду не ухилявся, в повному обсязі визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, на утриманні малолітніх і неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до адміністративної відповідальності органом місцевого самоврядування не притягався.

14. Відповідно до контракту про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб сержантського і старшинського складу від 18 грудня 2024 року, витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 №1251-ОС від 18 грудня 2024 року, довідки військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України від 18 грудня 2024 року, ОСОБА_4 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України з 18 грудня 2024 року по даний час.

14 січня 2025 року у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що дійсно проходить військову службу за контрактом.

15. Отже, з моменту прийняття на військову службу, а саме з 18 грудня 2024 року, ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу, та розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

16. Суд вважає, що перебування ОСОБА_4 на військовій службі позитивно на нього впливає та робить маловірогідним вчинення ним нового однорідного злочину.

Такі позитивні зміни в житті обвинуваченого ОСОБА_4 , пов`язані із захистом державного суверенітету та територіальної цілісності, на думку суду, суттєво впливають на його поведінку та з великою долею ймовірності свідчать, що він в майбутньому не буде вчиняти кримінальні правопорушення і перестав бути суспільно небезпечною особою.

У зв`язку з цим доцільність застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 заходів кримінально-правового впливу відпала.

17. За таких обставин суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, а кримінальне провадження за ст. 336 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

VІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

18. Клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України та у зв`язку із цим закриття кримінального провадження, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

VІІ. ЩОДО ІНШИХ ПИТАНЬ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ

19. Згідно обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування цивільний позов не заявлявся, відсутні витрати на залучення експерта, не встановлено шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. 48 КК України, ст.ст. 2, 7, 100, 110, 284, 285, 286, 288, 350, 369-372, 376, 392-395 КПК України,

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

ПОСТАНОВИВ:

На підставі ст. 48 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України - у зв`язку із зміною обстановки.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити кримінальне провадження, відомості про яке внесено 06 березня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_1