ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

26 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області майора юстиції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження № 0000106 внесеного до ЄРДР 17.04.2024, відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Кустанай, Республіки Казахстан, громадянин РФ, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 - 2 КК України, за фіксації судового розгляду технічними засобами,-

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області майора юстиції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження № 0000106 внесеного до ЄРДР 17.04.2024, відносно підозрюваного ОСОБА_6 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000106 від 17.04.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 - 2 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у обранні відносно підозрюваного ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що громадянин РФ ОСОБА_6 , будучи публічним діячем та лідером музичного колективу «Миша Маваши», «Маваши group», прихильником так званого «русского мира», переслідуючи політичні, ідеологічні та корисливі мотиви, що полягають в сповідуванні ідеї військово-політичного керівництва РФ щодо України, з метою отриманні особистої вигоди нематеріального характеру, підняття власного авторитету та впливовості в російському суспільстві, 25.11.2022 створив міжрегіональне об`єднання росіян з назвою «Северный человек». Однією з цілей вказаної організації в тому числі є вчинення дій, щодо матеріального забезпечення представників військових формувань РФ.

Так, ОСОБА_6 , перебуваючи за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, у невстановлену дату та час, однак не пізніше 17.03.2023 в месенджері «Telegram» (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 ) створив спільноту під назвою « ОСОБА_7 », яка з моменту створення здобула значну аудиторію (станом на 08.10.2024 понад 277 тис підписників) та яку під час так званої «спеціальної воєнної операції», діючи умисно, на виконання злочинного умислу, направленого на надання матеріальних ресурсів для фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України, використовував для збору грошових коштів, спрямовуючи їх на придбання та подальшу передачу у вигляді військової допомоги, обладнання, амуніції, засобів індивідуального захисту, представникам військових формувань РФ, які використовували їх для захоплення територій України під час ведення збройних дій проти оборонних сил України.

ОСОБА_6 обізнаний та достовірно усвідомлює, що військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях, здійснили та здійснюють напади на цивільні об`єкти, державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народно господарське і оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, з метою окупації України.

Реалізуючи вищезазначений злочинний умисел, ОСОБА_6 в месенджері «Telegram» під назвою « ОСОБА_7 » розмістив реквізити належних йому та іншим невстановленим досудовим розслідуванням особам банківських рахунків для подальшого акумулювання на них грошових коштів, перерахованих невизначеним колом осіб.

Також, ОСОБА_6 визначав та доводив до відома аудиторії, в процесі організації зазначеної діяльності, пріоритетність у пошуку та придбанні конкретних матеріальних ресурсів, в тому числі, на підставі отриманих заявок від представників військових формувань РФ, здійснював заходи щодо звітування перед аудиторією про перелік придбаних та поставлених матеріальних ресурсів підрозділам військових формувань держави-агресора та вчиняв дії щодо стимулювання невизначеного кола осіб до перерахування грошових коштів під приводом негайної необхідності закупівлі тих чи інших речей на потреби військових формувань під час проведення так званої «спеціальної військової операції».

Крім того, ОСОБА_6 , перебуваючи за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, здійснюючи свою протиправну діяльність, спрямовану на матеріальне забезпечення представників військових формувань РФ, 17.03.2023 розмістив у месенджері «Телеграм» спільноті « ОСОБА_8 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 публікацію у якій надав відомості власній аудиторії про хід збору грошових коштів, а саме:

«Спасибо друзья! Поступления уже остановились. Думал не дотянем до 4 млн, с натяжечкой прям! Круто! В общей сложности для СВО мы с вами собрали 20 млн. рублей!» та вказано карту МИР ОСОБА_9 з відображенням зібраної суми, зокрема 4 026007,84 рублі.

В подальшому, ОСОБА_6 на сторінці під назвою « ОСОБА_8 », ІНФОРМАЦІЯ_3 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 розмістив публікацію про використання зібраних грошових коштів для придбання матеріальних ресурсів, необхідних на потреби представників військових формувань РФ, зокрема закупівлю та передачу представникам НОМЕР_1 бригади 20 армії ЗС РФ, що виконували бойові завдання на території тимчасово окупованої території Луганської області 10 бензопил та 10 генераторів.

Також, у своїй публікації від 15.02.2024 на своїй сторінці під назвою « ОСОБА_8 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 розмістив публікацію про отримання ним, в рамках збору для СВО, коптера Mavik-2 з двома додатковими акумуляторними батареями, які були ним передані керівнику, створеного ним об`єднання «Северный человек» ОСОБА_10 для передачі так званому добровольчому загону, що приймає участь в бойових діях.

Продовжуючи злочинну діяльність спрямовану на збір матеріальних ресурсів, ОСОБА_6 , перебуваючи за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, за вищевказаних обставин, діючи повторно, в описаний вище спосіб, 04.04.2023 розмістив у месенджері «Telegram» на сторінці « ОСОБА_8 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 публікацію про продовження ним збору коштів, з метою подальшого придбання матеріальних ресурсів, необхідних на потреби представників військових формувань ЗС РФ.

В подальшому, ОСОБА_6 на своїй особистій сторінці під назвою « ОСОБА_8 », ІНФОРМАЦІЯ_4 , за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 розмістив публікацію про передачу костюмів для танкістів ЗС РФ, що виконували бойові завдання в окупованому м. Луганськ, 2 штативів та 2 тепловізорів для представників військових формувань ЗС РФ, що виконували бойові завдання на Кремінному напрямку Луганської області, а також протидронових рушниць, що були ним передані для виконання бойових завдань представниками 106 Дивізії ВДВ ЗС РФ.

Крім цього, 18.07.2023 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 на сторінці під назвою « ОСОБА_8 » розмістив відеоматеріал з текстовою публікацією у якій прозвітував перед власною аудиторією про закупівлі та передачу матеріальних цінностей представникам військових формувань РФ за результатами проведення збору грошових коштів, а саме: «Мариуполь не отдали неонацистам, но отдаём мигрантам. Наша поездка в Луганск и Мариуполь. Показал быт наших воинов, передало машины и гуманитарку от «Северного человека». Зокрема, на потреби представників військових формувань РФ, за зібрані при вищевказаних обставинах кошти, ОСОБА_6 придбав два автомобілі Mitsubishi L-200 із запасними комплектами зимових шин, спальними мішками, та які були ним особисто передані: військовослужбовцям ДШВ ЗС РФ, що виконували бойові завдання та дислокувались на окупованій території України, зокрема на Кремінному напрямку Луганської області, та військовослужбовцям спецпідрозділів ЗС РФ, що виконували бойові завдання та дислокувались в окупованому м. Маріуполь, Донецької області.

На підставі викладеного, громадянин РФ ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, а саме у фінансуванні дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинене повторно.

У зв`язку із наявністю достатніх доказів для підозри особи у вчиненні злочину 15.10.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 111, ч. 8 ст. 135, п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкцією ч. 3 ст. 110-2 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до восьми років, з конфіскацією майна.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , доводиться зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду від 08.05.2024, протоколом огляду від 13.09.2024,, протоколом огляду від 18.09.2024, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Повістки про виклик ОСОБА_6 на 15, 16 та 17 жовтня 2024 року для допиту його як підозрюваного, проведення інших слідчих та процесуальних дій опубліковано в газеті загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр» та розміщено на офіційному веб-сайті сайті Офісу Генерального прокурора, тому підозрюваний вважається належним чином ознайомлений з їх змістом.

Підозрюваний ОСОБА_6 на виклики слідчого не з`явився, про причини неявки не повідомив, а його перебування на території держави-агресора - Російської Федерації, унеможливлює проведення необхідних досудовому розслідуванню процесуальних дій. У зв`язку із цим 15.10.2024 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у державний та міжнародний розшук.

Підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наразі існують наступні обґрунтовані ризики:

у ОСОБА_6 наявні можливості переховуватись від органу досудового розслідування та суду на території держави-агресора - Російської Федерації, на території якої вона проживає; на ймовірність реалізації вказаного ризику також впливає тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюються (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

ОСОБА_6 може вчинити інші кримінальні правопорушення, зокрема проти основ національної безпеки України, а також миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, зважаючи на обставини вчиненого ним злочину, у вчиненні якого він підозрюється, у тому числі враховуючи антиукраїнські ідеологічні мотиви вже вчиненого ним кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

З огляду на викладене, наявні реальні підстави вважати, що ОСОБА_6 можуть бути вчиненні дії, визначені п. п. 1, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, що у свою чергу дає підстави для обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Відповідно до матеріалів провадження установлено, що ОСОБА_6 постійно перебуває на території Російської Федерації.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні ряду злочинів, в тому числі злочину передбаченого ч. 6 статті 111-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто, згідно із п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою.

Абзацом 8 ч. 5 ст. 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог пункту 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Керуючись вимогами ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав за обставин викладених в ньому.

Захисник в судовому засіданні не заперечив проти клопотання слідчого.

Заслухавши доводи прокурора, захисника, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Встановлено, що 17.04.2024 до ЄРДР за № 0000106 внесено відомості за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 - 2 КК України.

15.10.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0000106 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 - 2 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_6 можуть мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказів.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для обрання щодо нього обмежувального заходу.

Частиною 6 ст. 193 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 дійсно переховується від органу досудового розслідування на території російської федерації та тимчасово окупованої території, яка визнана державою агресором Постановою Верховної Ради України «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором» від 27 січня 2015 року № 129-VIII.

Постановою слідчого, ОСОБА_6 оголошений у державний, міждержавний та міжнародний розшук.

Також суд бере до уваги характер вищевказаного злочину та покарання у вигляді позбавлення волі, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його судом винуватим, є всі підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного злочину, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити нові або продовжуватиме вчиняти злочини, а тому з метою запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому з урахуванням всіх з`ясованих судом обставин, підозрюваному ОСОБА_6 слід обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 193, 205, 309, 370-371 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області майора юстиції ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що у відповідності до вимог ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_1