Єдиний унікальний номер судової справи 201/862/25
Номер провадження 1-кс/201/354/2025
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваної - ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання старшого слідчого слідчого відділу 2 управління ( з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження № 0003624, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 грудня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кишинів Республіки Молдови, громадянки України, зі слів - із середньо-технічною освітою, одруженої, яка має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованої, не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

яку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

встановив:

Старший слідчий слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 за погодженням з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0003624, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 грудня 2024 року.

З клопотання та доданих до нього матеріалів, вбачається, що групою слідчих слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях розслідується кримінальне провадження № 0003624 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Подане клопотання вмотивоване тим, що після початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, (точний час органом досудового розслідування не встановлений), але не пізніше 14.09.2024, представником іноземної організації - співробітником ФСБ РФ - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, шляхом здійснення проти неї підривної діяльності, залучено до конфіденційного спілкування громадянку України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 достовірно усвідомлюючи, що військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях, та здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народно-господарче та оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, з метою окупації України, діючи умисно, в умовах воєнного стану на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, в ході спілкування в месенджері «Telegram» з представником іноземної організації - співробітником ФСБ РФ ОСОБА_8 , який

має псевдонім « ОСОБА_9 », надала останньому добровільну згоду на надання допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, шляхом збору та передачі останньому інформації про розташування, переміщення військової техніки і особового складу ЗС України на території Донецької області, а також оперативної обстановки на території вказаної області.

При цьому, громадянка України ОСОБА_4 усвідомлювала, що передана нею інформація буде використана іноземною організацією ФСБ РФ для проведення підривної діяльності проти України.

Так, на виконання вищевказаного плану та завдань представника іноземної організації ОСОБА_8 , о 05 годині 31 хвилині 14.09.2024 року громадянка України ОСОБА_4 перебуваючи у місті Костянтинівці Донецької області (точне місце під час досудового розслідування не встановлено) діючи умисно, усвідомлюючи, що вона діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, в умовах воєнного стану, за допомогою аккаунту в месенджері «Telegram» з унікальним ІD та нікнеймом ІНФОРМАЦІЯ_5 ( ОСОБА_10 ) ( ОСОБА_10 ), надіслала у вигляді текстового повідомлення співробітнику ФСБ РФ - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрованому в месенджері «Telegram»,

за номером мобільного зв`язку НОМЕР_1 , під обліковим записом « ОСОБА_9 », інформацію про розміщення на ділянці місцевості - поля сільськогосподарського підприємства «ІНФОРМАЦІЯ_6» в районі ТЦ «ІНФОРМАЦІЯ_7» (АДРЕСА_8), військовослужбовців Збройних Сил України, де вони несуть службу та здійснюють заходи з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, чим надала йому допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Крім того, о 05 годині 31 хвилині 14.09.2024 року на виконання вищевказаного плану та завдань представника іноземної організації - ОСОБА_8 , громадянка України ОСОБА_4 , перебуваючи у місті Костянтинівці Донецької області (точне місце під час досудового розслідування не встановлено) діючи умисно, усвідомлюючи, що вона діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, в умовах воєнного стану, за допомогою аккаунту в месенджері «Telegram», з унікальним ІD та нікнеймом ІНФОРМАЦІЯ_5 ( ОСОБА_10 ) ( ОСОБА_10 ), надіслала у вигляді текстового повідомлення співробітнику ФСБ РФ - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованому в месенджері «Telegram» за номером мобільного зв`язку НОМЕР_1 , під обліковим записом « ОСОБА_9 », інформацію про розміщення, в 4-х поверховому недобудованому монолітному будинку, який розташований в районі ТЦ «ІНФОРМАЦІЯ_7» ( АДРЕСА_3 ) (координати: ІНФОРМАЦІЯ_8), військовослужбовців Збройних Сил України, де вони несуть службу та здійснюють заходи з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, чим надала йому допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Крім того, о 05 годині 43 хвилині 14.09.2024 року громадянка України ОСОБА_4 перебуваючи у місті Костянтинівці Донецької області (точне місце під час досудового розслідування не встановлено) діючи умисно, усвідомлюючи, що вона діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, в умовах воєнного стану, за допомогою аккаунту в месенджері «Telegram», з унікальним ІD та нікнеймом ІНФОРМАЦІЯ_5 ( ОСОБА_10 ) ( ОСОБА_10 ), надіслала у вигляді текстового повідомлення співробітнику ФСБ РФ - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованому в месенджері «Telegram», за номером мобільного зв`язку НОМЕР_1 , під обліковим записом « ОСОБА_9 », інформацію про розміщення, на підприємстві «ІНФОРМАЦІЯ_9», за адресою: АДРЕСА_9), військовослужбовців Збройних Сил України, де вони несуть службу та здійснюють заходи

з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, чим надала йому допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Крім того, о 09 годині 08 хвилині 27.09.2024 року громадянка України ОСОБА_4 перебуваючи у місті Костянтинівці Донецької області (точне місце під час досудового розслідування не встановлено) діючи умисно, усвідомлюючи, що вона діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, в умовах воєнного стану, за допомогою аккаунту в месенджері «Telegram», з унікальним ІD та нікнеймом ІНФОРМАЦІЯ_5 ( ОСОБА_10 ) ( ОСОБА_10 ), надіслала у вигляді текстового повідомлення співробітнику ФСБ РФ - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованому в месенджері «Telegram», за номером мобільного зв`язку НОМЕР_1 , під обліковим записом « ОСОБА_9 », інформацію про переміщення автотранспортом на ділянці місцевості - АДРЕСА_10, військовослужбовців Збройних Сил України, де вони несуть службу та здійснюють заходи з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, чим надала йому допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Крім того, о 09 годині 09 хвилині 27.09.2024 року громадянка України ОСОБА_4 перебуваючи на території міста Костянтинівки Донецької області (точне місце під час досудового розслідування не встановлено) діючи умисно, усвідомлюючи, що вона діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, в умовах воєнного стану, за допомогою аккаунту в месенджері «Telegram», з унікальним ІD та ОСОБА_10 ( ОСОБА_10 ) ( ОСОБА_10 ), надіслала у вигляді текстового повідомлення співробітнику ФСБ РФ - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованому в месенджері «Telegram», за номером мобільного зв`язку НОМЕР_1 , під обліковим записом « ОСОБА_9 » інформацію про розміщення на ділянці місцевості біля АДРЕСА_11), військовослужбовців Збройних Сил України, де вони несуть службу та здійснюють заходи з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, чим надала йому допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Крім того, о 09 годині 13 хвилин 27.09.2024 року громадянка України ОСОБА_4 перебуваючи у місті Костянтинівці Донецької області (точне місце під час досудового розслідування не встановлено) діючи умисно, усвідомлюючи, що вона діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, в умовах воєнного стану, за допомогою аккаунту в месенджері «Telegram» з унікальним ІD та нікнеймом ІНФОРМАЦІЯ_5 ( ОСОБА_10 ) ( ОСОБА_10 ), надіслала у вигляді текстового повідомлення співробітнику ФСБ РФ - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованому в месенджері «Telegram», за номером мобільного зв`язку НОМЕР_1 , під обліковим записом « ОСОБА_9 », інформацію про розміщення, на ділянці місцевості біля АДРЕСА_12), військовослужбовців Збройних Сил України, де вони несуть службу та здійснюють заходи з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, чим надала йому допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Крім того, о 22 годині 39 хвилині 05.11.2024 року громадянка України ОСОБА_4 перебуваючи у місті Костянтинівці Донецької області, (точне місце під час досудового розслідування не встановлено) діючи умисно, усвідомлюючи, що вона діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, в умовах воєнного стану, за допомогою аккаунту в месенджері «Telegram», з унікальним ІD та нікнеймом ІНФОРМАЦІЯ_5 ( ОСОБА_10 ) ( ОСОБА_10 ), надіслала у вигляді текстового повідомлення співробітнику ФСБ РФ - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованому в месенджері «Telegram», за номером мобільного зв`язку НОМЕР_1 , під обліковим записом « ОСОБА_9 », інформацію про розміщення, за адресою: АДРЕСА_7 АДРЕСА_6 , військовослужбовців Збройних Сил України, де вони несуть службу та здійснюють заходи з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, чим надала йому допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Передача вказаної інформації іноземній державі, іноземній організації або їх представникам, у тому числі співробітникам ФСБ РФ, представникам т.зв. «НМ, МГБ «ДНР/ЛНР» могла нанести шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, підірвати стан боєготовності військових формувань України чи нести загрозу життю та здоров`ю їх військовослужбовців та може бути використана в проведенні підривної діяльності проти України.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обґрунтовано підозрюється у державній зраді, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній безпеці України: наданні представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

20 січня 2025 року о 18 годині 15 хвилин ОСОБА_4 була затримана в порядку ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, про що складено відповідний протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20 січня 2025 року.

20 січня 2025 року старшим слідчим слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - начальником Мангушського відділу Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_14 в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваної ОСОБА_4 має бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, наявність яких у клопотанні обґрунтована наступним.

Існування передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику в клопотанні обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі (п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі), а тому остання розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на окуповану територію.

Тим більше, підозрювана фактично проживає у Краматорському районі у селі Іллінівка, яке є прифронтовим містом та знаходиться неподалік з лінією розмежування з окупованою територією, де триває активна фаза бойових дій.

Наявність передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику обґрунтована тим, що у разі не застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, остання може знищити, сховати або спотворити листування, у тому числі, дистанційно з іншого пристрою видалити відомості, що мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Існування передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику обґрунтовується тим, що підозрювана ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, експерта у кримінальному провадженні, а також інших осіб, які на теперішній час ще не надали органу досудового розслідування покази, однак їм можливо відомі обставини скоєння злочину.

На теперішній час органом досудового слідства не встановлені всі особи, причетні до вчинення цього кримінального правопорушення (злочину), а також, свідки, покази яких мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що, у випадку не застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, створить передумови для продовження спілкування останньої з зазначеними особами, впливу на достовірність показань свідків у даному кримінальному провадженні.

Наявність передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтована тим, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. ризику,

Існування передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 проживає на території Краматорського району Донецької області, де на даний час розміщуються підрозділи Збройних Сил України та інші утворені відповідно до законів України військові формування, тому, з огляду на лояльне налаштування останньої до т.зв. «днр» та окупаційних військ рф, у разі не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрювана буде мати можливість вчинити нове кримінальне правопорушення або ж продовжити злочин, в якому підозрюється.

Неможливість та недостатність застосування до ОСОБА_4 іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою обґрунтована наступним:

- особисте зобов`язання не буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення;

- відсутність у підозрюваної осіб, які б могли взяти останню на поруки;

- проживання ОСОБА_4 у селі Іллінівка Краматорського району Донецької області, де відбуваються активні бойові дії, ускладнює здійснення належної перевірки виконання підозрюваною умов такого запобіжного заходу, як домашній арешт, та може призвести до її ухилення від органу досудового розслідування.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, під час дії воєнного стану за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, з огляду на положення ч. 6 ст. 176 КПК України, до неї може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та просив його задовольнити.

Додатково в обґрунтування ризиків заявлених в клопотанні зазначив, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрювана обізнана про методи проведення досудового розслідування та спосіб отримання інформації в результаті негласних слідчих розшукових дій, тож остання може попередити контрагента, якому була передана інформація з метою зміни способу передачі такої інформації та посилення конспірації. Крім того, доповнив, що передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик обґрунтовується серед іншого і тим, що підозрювана має лояльне налаштування до окупаційних військ рф про що висловлювалася в переписці із контрагентом, який отримував від неї інформацію, що зафіксовано в протоколі проведення негласних слідчих розшукових дій.

Заперечував проти правової позиції сторони захисту, посилаючись при цьому на практику ЄСПЛ щодо розумності підозри, «обґрунтованості підозри», «достатніх підстав (доказів)» та вказав, що слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Додатково надав копію відповіді в.о. директора КНП «ОКПЛ м. Слов`янськ» за № 2412 від 24.12.2024 року відповідно до якої ОСОБА_4 на обліку у даному закладі не перебуває, проте одноразово зверталася до лікаря психіатра у 2024 році, діагноз: «Розлад адаптації».

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти застосування до його підзахисної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність заявлених прокурором ризиків, та просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Стосовно необґрунтованості підозри стверджував про недопустимість отриманих під час досудового розслідування доказів на підтвердження причетності його підзахисної до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення. Зокрема, вказував, що негласні слідчі (розшукові) дії проведені в межах іншого кримінального провадження, при цьому, стороною обвинувачення не отримано відповідного рішення суду апеляційної інстанції на використання цього протоколу, як доказу причетності його підзахисної до вчинення інкримінованого злочину, у цьому провадженні.

Щодо недоведеності заявлених прокурором ризиків зазначив наступне.

Передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик повністю нівелюється наявністю у його підзахисної міцних соціальних зв`язків, неповнолітньої дитини, постійного місця проживання, яка не має на меті переховуватися від органу досудового розслідування, а навпаки має наміри розібратися у цій справі.

Передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик є необґрунтованим з тих підстав, що наявну у вилученому у його підзахисної мобільному телефоні інформацію неможливо видалити з пристрою, тим більше який знаходиться у слідчого. Також посилався на загальновідомий факт про те, що у слідчих ізоляторах у підозрюваних є доступ до мобільних пристроїв з виходом в інтернет, тож такий ризик не може бути забезпечений навіть за умови утримання особи під вартою.

Не погодився з обґрунтуваннями сторони обвинувачення на підтвердження заявлених ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та вважав їх недостатніми, адже збройні формування України та військовослужбовці дислокуються не тільки у населеному пункті, де проживає його підзахисна, а по всій території України. До того ж стверджував, що місто Костянтинівка та Краматорський район не перебувають в фазі бойових дій, як це зазначає орган досудового розслідування, а іноді потрапляють під обстріли, як і інші міста України, тому наведені обставини не можуть слугувати обставинами на підтвердження заявлених прокурором ризиків.

Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала правову позицію захисника ОСОБА_5 та просила застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем її проживання.

Повідомила, що проживає із своєю сім`єю у будинку, який належить її чоловіку. До арешту працювала продавцем в магазині та навчалася, її чоловік є безробітнім та час від часу працює на підробітках, а також вона отримувала матеріальну допомогу.

Також заперечувала обставини викладені у повідомленні про підозру та зазначила, що додатком «Telegram» у своєму мобільному телефоні не користувалася.

Повідомила, що вилучений телефон належить їй, і тільки вона мала до нього доступ, номер мобільного телефону НОМЕР_2 .

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, зокрема, доводи прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, позицію сторони захисту, проаналізувавши та зіставивши їх з вимогами кримінального процесуального закону, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про застосування підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Разом із цим, положеннями ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав, які б свідчили про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує наступні обставини.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй злочину, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

У своїх рішеннях, зокрема, «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства», «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Під час розгляду клопотання встановлено, що групою слідчих слідчого відділу 2 управління (с дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях розслідується кримінальне провадження № 0003624 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

20 січня 2025 року о 18 годині 15 хвилин ОСОБА_4 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615, ст. 208 КПК України була затримана.

20 січня 2025 року старшим слідчим слідчого відділу 2 управління ( з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - начальником Мангушського відділу Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_14 в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів поза розумним сумнівом доводить причетність ОСОБА_4 до інкримінованого їй кримінального правопорушення, що підтверджується достатніми на цьому етапі слідства доказами, які містяться у матеріалах досудового розслідування: у витягі з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003624 від 23.12.2024 року, у повідомлення про виявлення кримінального правопорушення за підписом першого заступника начальника ГУ - начальника 2 управління (з дислокацією у м.. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях за №78/2/31/3-1371нт від 19.12.2024 року, у рапорті заступника начальника ГВ у м. Краматорськ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях за №78/2/31/3-1370нт від 19.12.2024 року, у акті огляду публічно доступного сайту «МИРОТВОРЕЦЬ» ЦЕНТР ДОСЛІДЕННЯ ОЗНАК ЗЛОЧИНІВ ПРОТИ НАЦІОНАЛЬНОЇ БЕЗПЕКИ УКРАЇНИ, МИРУ, БЕЗПЕКИ ЛЮДСТВА ТА МІЖНАРОДНОГО ПРАВОПОРЯДКУ» від 19.12.2024 року, у повідомленні щодо виконання доручення слідчого у кримінальному провадженні за підписом заступника начальника ГВ у м. Краматорськ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській області за № 78/2/31/3-1392нт від 26.12.2024 року, у протоколі тимчасового доступу до речей і документів від 14.01.2025 року, у описі речей (документів). які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.01.2025 справа №201/275/25, провадження № 1-кс/201/84/2025 винесеної у кримінальному провадженні № 0003624 від 14.01.2025 року, у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003429 від 17.10.2024 року, у повідомлення про виявлення кримінального правопорушення за підписом першого заступника начальника ГУ - начальника 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях за № 78/2/31/1-987нт від 15.10.2024 року, у рапорті начальника ГВ у м. Краматорськ 2 управління ( з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях за № 78/2/31/1-986нт від 15.10.2024 року, у повідомленні начальника ГВ у м. Краматорськ 2 управління - (з дислокацією у м. Маріуполь) Донецької області) ГУ СБУ В Донецькій та Луганській областях за № 78/2/31/1-995нт від 21.10.2024 року, у інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухому майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 405603758 від 27.11.2024 року, у протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 14.12.2024 року, у повідомленні за підписом заступника командира - керівника СіЗ ДВКР СБ України ОТУ «Луганськ» ОСУВ «Хортиця» за № 17/5/3-16нт від 15.01.2025 року, у протоколі обшуку від 20.01.2025 року, у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20.01.2025 року, у протоколі допиту підозрюваної ОСОБА_4 від 20.01.2025 року, у повідомленні щодо виконання доручення слідчого у кримінальному провадженні № 0003624 (на вих. №78/2/13-5963нт від 24.12.2024 року) за підписом начальника ГВ у м .Краматорськ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях за № 78/2/31/3-71нт від 20.01.2025 року, у розпорядження начальника Костянтинівської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області за № 228-р від 16.04.2024 року, у протоколу огляду від 20.01.2025 року, у постанові про визнання речових доказів від 20.01.2025 року.

Отже, наведені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, що у достатній мірі доведено прокурором під час розгляду клопотання.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Тож, для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення.

На переконання слідчого судді, такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Оцінюючи обґрунтування прокурора на підтвердження наявності зазначених у клопотанні ризиків і докази, надані останнім на підтвердження своїх доводів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики можливих спроб ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється.

На підтвердження існування передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику свідчать такі обставини, як тяжкість покарання (15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі), що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання її винуватою та вагомість наявних доказів про вчинення останньою інкримінованого злочину проти основ національної безпеки України, що може спонукнути останню переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця свого проживання, у тому числі, шляхом виїзду за кордон або на окуповану територію.

Тим більше, підозрювана фактично проживає у Краматорському районі у селі Іллінівка, яке є прифронтовим містом та знаходиться неподалік з лінією розмежування з окупованою територією, де триває активна фаза бойових дій.

Слідчий суддя погоджується із обґрунтуванням та доводами прокурора щодо існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, адже ОСОБА_4 перебуваючи на свободі, буде мати можливість знищити, сховати або спотворити листування, у тому числі, дистанційно з іншого пристрою видалити відомості, що мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтована тим, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, експерта у кримінальному провадженні, а також на інших осіб, які на теперішній час ще не надали органу досудового розслідування покази, однак їм можливо відомі обставини скоєння злочину.

Тим більше, на теперішній час органом досудового слідства не встановлені всі особи, причетні до вчинення цього кримінального правопорушення (злочину), а також, свідки, покази яких мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що, у випадку не застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, створить передумови для продовження спілкування останньої з зазначеними особами, впливу на достовірність показань свідків у даному кримінальному провадженні.

До того ж, ОСОБА_4 може надати інформацію щодо методів проведення досудового розслідування контрагенту, якому вона можливо передавала інформацію з метою зміни способу передачі інформації та посилення методів конспірації.

На підтвердження існування передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику вказують такі обставини, як проживання підозрюваної на території Краматорського району Донецької області, де на даний час розміщуються підрозділи Збройних Сил України та інші утворені відповідно до законів України військові формування, тому, з огляду на лояльне налаштування останньої до т.зв. «днр» та окупаційних військ рф, у разі не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_4 буде мати можливість вчинити нове кримінальне правопорушення або ж продовжити злочин, в якому підозрюється.

Діставшись висновку про існування наведених вище ризиків, слідчий суддя звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрювана може їх вчинити і слідчий суддя вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Відтак, слідчий суддя погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і визнає існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

Водночас, слідчий суддя вважає недоведеним під час розгляду клопотання наявність визначеного п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з підстав відсутності достатнього обґрунтування на підтвердження його існування.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри та недоведеності заявлених стороною обвинувачення ризиків, слідчий суддя відхиляє з мотивів, наведених у цьому рішенні.

До того ж, факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Тим більше, на даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри.

Тож, на переконання слідчого судді, сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів поза розумним сумнівом доводить причетність ОСОБА_4 до інкримінованого їй злочину, що підтверджується достатніми на цьому етапі слідства доказами, які містяться у матеріалах досудового розслідування.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваної, яка має середньо-технічну освіту, одружена, має на утриманні неповнолітнього сина, офіційно не працевлаштована, раніше не судима, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, а також зважає на вид і ступінь встановлених ризиків, тяжкість інкримінованого злочину, обстановку в якій вчинено злочин, зокрема, у період воєнного стану в країні, вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, яка передбачає можливість застосування єдиного запобіжного заходу у даному випадку у виді тримання під вартою, а тому приходить до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою відносно підозрюваного.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тож, в цьому контексті слідчий суддя вважає доводи сторони захисту щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту непереконливими, адже, з урахуванням наведених вище обставин, цей запобіжний захід не зможе запобігти існуючим ризикам, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та не буде відповідати тяжкості інкримінованого злочину та характеру наявного суспільного інтересу.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого, що погоджене із прокурором ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону та є таким, що підлягає задоволенню, а тому відносно підозрюваної ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20 березня 2025 року включно.

Відповідно до абзацу третього частини 4 статті 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, слідчий суддя не визначає розмір застави підозрюваній.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186-187, 193-194, 196, 197, 309, 369-372, 395, 615 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження № 0003624, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 грудня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» на строк 60 (шістдесят) днів до 20 березня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 20 березня 2025 включно.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 15 годині 30 хвилин 24 січня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1