Справа № 946/1280/24
Провадження № 1-кс/946/488/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 , про часткове скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

26.02.2025 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із заявою про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.02.2024 року, а саме на ліве заднє колесо трактора МТЗ-50, з правом користування, без права відчуження.

В судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у заяві про часткове скасування арешту просив розгляд справи провести за його відсутності.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти часткового скасування арешту не заперечують.

Вивчивши заяву, матеріали, які обґрунтовують доводи заяви, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що заява про часткове скасування арешту майна підлягає задоволенню з наступних підстав.

В провадженні відділення № 2 слідчого відділу Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000238 від 15.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

20.02.2024 року ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області накладено арешт, зокрема, на ліве заднє колесо трактора МТЗ-50, на якому наявні термічні пошкодження.

За змістом ч.1 ст.170 КПК України арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч.2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. п. 20, 32 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року за № 1104 «Про реалізацію окремих положень кримінального процесуального кодексу України», передбачено, що зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів. Фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання. Граничний розмір таких витрат не може перевищувати суми, обчисленої на підставі первинних документів, які підтверджують витрати.

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Підстави для відмови у скасуванні арешту, які є достатніми для продовження дії застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна в частині заборони користування вказаним майном, не встановлені.

Таким чином, слідчим та прокурором не доведена необхідність збереження арешту на майно із забороною користування цим майном та враховуючи, що арештоване майно продовжує відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити заяву та скасувати арешт на ліве заднє колесо трактора МТЗ-50, в частині заборони користування майном, з можливістю користування, але без права розпорядження, відчуження, та повернути ліве заднє колесо трактора МТЗ-50, на якому наявні термічні пошкодження власнику ОСОБА_3 .

В силу ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 174, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 , про часткове скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.02.2024 року на ліве заднє колесо трактора МТЗ-50, на якому наявні термічні пошкодження, в частині заборони користування майном, з можливістю користування, але без права розпорядження, відчуження.

Повернути ліве заднє колесо трактора МТЗ-50, на якому наявні термічні пошкодження власнику ОСОБА_3 .

Зобов`язати ОСОБА_3 надати ліве заднє колесо трактора МТЗ-50, на якому наявні термічні пошкодження, для проведення слідчих дій, експертиз, за першою вимогою слідчого.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1