Житомирський апеляційний суд
Справа №296/6875/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/250/25
Категорія ч.1 ст.125 КК Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження №296/6875/24 за апеляційною скаргою прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 02.08.2024 відносно

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого;

- вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 23.04.2024 року за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік;

- вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 30.04.2024 за ч.1 ст.125 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 08.07.2024 за ч.1 ст.125 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі п 'ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень (станом на 01.08.2024 даний вирок не набрав законної сили).

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:

зазначеним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ст.ст.70 ч.4, 72 ч.3 КК України, покарання за цим вироком та вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 23.04.2024, яким ОСОБА_7 було засуджено за ч.1 ст.296 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік (вирок набрав законної сили 11.06.2024 року), а також за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 30.04.2024 року, яким ОСОБА_7 було засуджено за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень (вирок набрав законної сили 22.06.2024 року) підлягають окремому виконанню.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, 19.07.2024 близько 17 години 20 хвилин (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_7 та ОСОБА_9 перебували у дворі будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , де між ними раптово виник словесний конфлікт на грунті раніше виниклих неприязних відносин.

В ході даного конфлікту у ОСОБА_7 виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_7 , в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, та розуміючи при цьому, що шляхом нанесення ударів людині можливо заподіяти їй тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки та бажаючи їх настання, стоячи навпроти ОСОБА_9 , кулаком своєї правої руки наніс один удар по обличчю потерпілої, та, відразу, схопивши своїми обома руками за руки ОСОБА_9 повалив її на землю, внаслідок чого вона впала на спину.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_7 , потерпілій ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, на правій верхній кінцівці, синців та саден на лівій верхній кінцівці та спині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні ним кримінального правопорушення, фактичних обставин кримінального правопорушення та інших кваліфікації дій останнього, просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання, як незаконний, а своїм рішенням яким вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.125 КК України до штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного складання призначених покарань, за даним вироком та вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 23.04.2024 визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік та штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. який на підстав ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно. В іншій частині вирок залишити без змін.

При цьому, зазначає, що як вбачається із оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 раніше судимий вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 23.04.2024 за ч.1 ст.296 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік та вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 30.04.2024 за ч.1 ст.125 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Разом з цим, вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 30.04.2024 за ч.1 ст.125 КК України, яким ОСОБА_7 було призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., останній виконав, сплативши штраф. Звертає увагу, що в цьому провадженні, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, обвинувачений вчинив 19.07.2024, тобто після набрання законної сили вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 23.04.2024 за ч.1 ст.296 КК України, однак, суд першої інстанції, призначаючи остаточне покарання ОСОБА_7 , у порушення вимог ст.71 КК України не призначив обвинуваченому покарання за сукупністю вироків, зробив хибне посилання на ст.70 КК України та призначив ОСОБА_7 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень що призвело до неправильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора в підтримку апеляційної скарги, позицію обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 , правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження, правова кваліфікація його дій за ч.1 ст.125 КК України, ніким з учасників судового розгляду не оскаржуються, а тому наведені обставини апеляційним судом не перевіряються. Судовий розгляд провадження відбувся в порядку ст.302 КПК України.

При цьому, у відповідності до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані не в повному обсязі.

Як вважає апеляційний суд, викладені прокурором доводи про неправильне застосування судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому закону про кримінальну відповідальність є обґрунтованими.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження №296/6875/24, в попередньому, ОСОБА_7 засуджено вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 23.04.2024 року за ч.1 ст. 296 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік з покладанням відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ст.59-1 КК України (а.п.18-19).

Крім того, ОСОБА_7 засуджено вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 30.04.2024 за ч.1 ст.125 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (а.п.16-17). При цьому, як встановлено в суді апеляційної інстанції зазначений вирок на даний час є виконаним, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 сплатив штраф призначений цим вироком.

В свою чергу, оскаржуваним вироком, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

При цьому, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, вчинено обвинуваченим ОСОБА_7 19.07.2024, тобто після постановлення вироку Корольовського районного суду м.Житомира від 23.04.2024 відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 296 КК України.

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з приписами ч.4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Таким чином, як слушно зазначає прокурор, вище зазначені обставини, судом першої інстанції не було належно враховано та при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 помилково не було застосовано положення ч.1 ст.71 КК України, а безпідставно, не відповідно вимогам кримінального Закону, застосовано норми ст.70 КК України.

Тобто, в даному випадку, суд першої інстанції допустився помилки, фактично не застосував при призначені покарання норми ст.71 КК України, тобто, неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність, що відповідно до п.4 ч.1 ст.409, п.2 ч.1 ст.420 КПК України є підставою для скасування вироку у цій частині та ухвалення нового вироку.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги прокурора обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання - скасуванню з ухваленням нового.

При цьому, апеляційний суд призначає остаточне покарання ОСОБА_7 на підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України, шляхом часткового складання покарання за сукупністю вироків, з урахуванням невідбутої частини покарання за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 23.04.2024, відповідно до змісту апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 420 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 - задовольнити.

Вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 02.08.2024 відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.125 КК України до штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного складання призначених покарань, з урахуванням вироку Корольовського районного суду м. Житомира від 23.04.2024, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік та штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. який на підстав ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

На підставі ст.59-1 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його оголошення.

Судді :