Справа № 308/1708/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання заступника начальника слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000098, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 жовтня 2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

04 лютого 2025 року до слідчого судді надійшло клопотання заступника начальника слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 ,, у кримінальному провадженні №0000098від 22.10.2024, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

Так, ОСОБА_4 , розробив злочинну схему, відповідно до якої, особу призовного віку від 18 до 60 років, якій обмежено виїзд за кордон, він підвозить до визначеного місця, після чого садить її до вантажного транспортного засобу, де наявне спеціальне місце (схованка), на якому у подальшому він перетинає державний кордон України в межах пунктів пропуску, за грошову винагороду у розмірі 14 000 доларів США.

У жовтні місяці 2024 року ОСОБА_4 , зустрівся у невстановленому на даний час органом досудового розслідуванні місці з ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та повідомив останньому, що він зможе організувати незаконне переправлення його через державний кордон України в межах пункту пропуску за грошову винагороду у розмірі 14 000 доларів США.

На виконання вказаної схеми, ОСОБА_4 , діючи умисно, 01.12.2024 близько 12:00 год., в ході телефонної розмови з ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів, повідомив останньому, що він організує його незаконне переправлення через Державний кордон України, ще раз повідомив про необхідність надати грошові кошти у розмірі 14 000 доларів США, половину з яких необхідно буде надати одразу, а іншу половину після перетину Державного кордону України та повідомив, що необхідно перекинути фото закордонного паспорту.

У подальшому, ОСОБА_4 , діючи умисно, на виконання заздалегідь розробленої злочинної схеми, 04.12.2024 близько 14:26 год., в ході телефонної розмови з ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів, повідомив останньому, що незаконне переправлення останнього відбудеться у січні місяці 2025 року.

29.01.2025 близько 13:40 год. ОСОБА_4 приїхав до АЗС «МОТТО», що по автодорозі М-06 «Київ-Чоп» за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Баранинці, вул. Об`їзна, 9 на транспортному засобі марки «MAN», д.н.з. НОМЕР_1 , де зустрівся з ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів, та повідомив останньому, що його незаконне переправлення через Державний кордон України відбудеться або 01.02.2025 або 02.02.2025, але перед цим необхідно буде ще раз зустрітися 01.02.2025, після чого ОСОБА_4 на вказаному транспортному засобі поїхав до Угорщини.

Надалі, 01.02.2025 близько 22:50 год. ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , на виконання заздалегідь розробленої злочинної схеми, приїхав на парковку ТЦ «Дастор», що за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 89 на автомобілі марки «MAZDA 6», д.н.з. НОМЕР_2 , де на передньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та зустрівся з ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів, після чого здійснив останньому інструктаж з приводу перетину Державного кордону України та висунув вимогу надати частину грошових коштів у розмірі 500 доларів США, в результаті чого ОСОБА_8 надав ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 500 доларів США та повідомив, що 02.02.2025 у другій половині дня він поїде у вантажному транспортному засобі через пункт пропуску «Ужгород» вантажний термінал, після чого потрапить до Словацької Республіки, а також повідомив, що перед перетином Державного кордону необхідно буде надати частину обумовленої грошової винагороди у розмірі 7 000 доларів США і він його повезе або хтось інший.

02.02.2025 близько 13:50 год. ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , на виконання заздалегідь розробленої злочинної схеми, приїхав на парковку ТЦ «Дастор», що за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 89 на автомобілі марки «MAZDA 6», д.н.з. НОМЕР_2 , де на передньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та зустрівся з ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів, після чого посадив останнього в автомобіль та поїхав у напрямку об`їзної дороги міста Ужгорода, після чого приїхав до автосалону «Мітсубісі», що у м. Ужгороді, вул. Об`їзна, 20 та зупинився позаду вантажного транспортного засобу марки «DAF», моделі «XF105», д.н.з. НОМЕР_3 , який був з`єднаний з напівпричепом марки «SCHMITZ», д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . У подальшому ОСОБА_9 отримав від ОСОБА_8 заздалегідь ідентифіковані грошові кошти у розмірі 10 000 доларів США за організацію незаконного переправлення його через Державний кордон України, а ОСОБА_4 надав вказівку ОСОБА_8 сісти у вище вказаний вантажний транспортний засіб, який у подальшому попрямував у напрямку Державного кордону України, а саме до пункту пропуску «Ужгород» на вантажний термінал.

В свою чергу ОСОБА_4 та ОСОБА_9 були викриті правоохоронними органами та затримані на АЗС «ОККО», що за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Баранинці, вул. Івана Кротона, 101 під час спроби обміну грошових коштів.

У подальшому, ОСОБА_10 , діючи за вказівкою ОСОБА_4 , на виконання заздалегідь розробленої злочинної схеми, за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи у вантажному транспортному засобі марки «DAF», моделі «XF105», д.н.з. НОМЕР_3 , який був з`єднаний з напівпричепом марки «SCHMITZ», д.н.з. НОМЕР_4 , в салоні якого перебував ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів, цього ж дня о 21:28 год заїхав на пункт пропуску «Ужгород» вантажний термінал та подав документи для подальшого митного та прикордонного контролю, в той час сховавши ОСОБА_8 у спальному відсіку, чим приховав його від працівників митної та прикордонної служби з метою його незаконного переправлення через держвний кордон України.

Пройшовши прикордонний контроль, ОСОБА_10 02.02.2025 близько 22:05 год. було викрито правоохоронними органами та затримано на митному посту «Ужгород» вантажний термінал, що за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 224.

02 лютого 2025 року ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

03 лютого 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий вказує, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 злочину повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 02.02.2025; протоколами оглядів місця події від 02.02.2025; показами свідка ОСОБА_8 від 23.10.2024; додатковими показами свідка ОСОБА_8 від 03.02.2025; показами підозрюваного ОСОБА_4 від 02.02.2025; протоколом виготовлення ідентифікованих, несправжніх (імітаційних) засобів від 01.02.2025; протокол про ідентифікацію (помічення) та вручення грошових коштів.

Також слідчий в клопотанні зазначає, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

На думку сторони обвинувачення наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 , усвідомлюючи неминучість покарання у випадку засудження за злочин, а також будучи байдужим до законних вимог органів державної влади про вчинення тих чи інших дій (наприклад, вимог з`явитися до суду тощо), може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Також, варто зазначити та врахувати факт, що ОСОБА_4 офіційно проживає у прикордонному районі, обізнаний у методах організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, має всі підстави для виїзду офіційно за межі території України, а тому в будь-який момент з легкістю може покинути межі України та переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

Крім цього, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідка ОСОБА_8 з метою зміни його показань на його користь, оскільки підозрюваному добре відомо його контактні мобільні телефони та будучи на волі він зможе здійснити підкуп чи застосувати насильство до нього, а також інших свідків, які на даний час не встановлені, однак здійснюються всі необхідні заходи з метою їх встановлення, або ж на інших підозрюваних, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України. На думку сторони обвинувачення, свідки не зможуть почувати себе у безпеці у випадку якщо знатимуть, що ОСОБА_4 перебуває на волі.

Крім цього, на думку сторони обвинувачення наявний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення (п.5 ст.177 КПК України). Одночасно він вчинив злочин у сфері недоторканності державних кордонів, отже є підстави вважати, що в підозрюваного ОСОБА_4 є достатньо рішучості для вчинення й інших кримінальних правопорушень.

Слідчий зазначає, що зважаючи на викладене, а також враховуючи те, що ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні тяжкого злочину, яке у свою чергу не може бути іншим ніж

На підставі викладеного, з метою забезпечення виконання завдань досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, орган досудового розслідування просить розглянути дане клопотання та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області, Мукачівського району, с. Обава, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із вищою освітою, працюючого водієм у ТОВ «Каргомікс», неодруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків у розмірів 350 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечив проти клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, а також додатково подані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Ужгородського районного управління Головного управління національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000098 від 22.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Як вбачається з витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, а саме короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розробив злочинну схему незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Згідно з даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 02.02.2025 року ОСОБА_4 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

03.02.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, саме як організатору цієї схеми.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 , інкримінованого йому кримінального правопорушення, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та доданих до клопотання, а саме: постанові про залучення особи до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих дій від 23.10.2024; протоколі допиту свідка ОСОБА_8 від 23.10.2024; протоколі додаткового допиту свідка ОСОБА_11 03.02.2025; протоколі про ідентифікацію (помічення) та вручення грошових коштів від 02.02.2025; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.02.2025; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.02.2025; протоколі огляду місця події від 02.02.2025; проколі огляду місця події від 02.02.2025; протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо контроль особи від 24.12.2024; протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо контроль особи від 01.12.2024.

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення на даній стадії досудового розслідування.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04), рішення від 21.04.2011 року) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 332 КК України, який є тяжким у сфері недоторканності державних кордонів, який належить до тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення яких законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, проте слідчий суддя також враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , українець, громадянин України, уродженець с. Обава, Мукачівського району Закарпатської області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , не одружений, раніше не судимий, працюючого водієм у ТОВ «Каргомікс», а відтак має міцні соціальні зв`язки

Разом з тим, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази також дійшов висновку про обґрунтованість ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який інкримінують ОСОБА_4 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Підозрюваний ОСОБА_4 будучи на свободі може впливати на свідків з метою зміни їх показів, перешкоджати у встановлені об`єктивної істини в кримінальному провадженні.

Також, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Всі вищезазначені обставини у їх сукупності дають суду підстави вважати, що слідчим доведено належними та допустимими доказами недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

З урахуванням викладеного слідчий суддя дійшов висновку, що для убезпечення вищезазначених ризиків слід обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, суд, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, бере до уваги, що відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги всі обставини, перелічені у ст. 178 КПК, суд приходить до переконання, що для забезпечення виконання підозрюваним, передбачених КПК України вимог, слід визначити заставу у у вісімдесят розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 242 240 грн. 00 коп. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень 00 копійок).

Така сума (застави) обумовлюється судом тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні.

Виключних випадків за яких слідчий суддя міг би дійти висновку, що застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вказаний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб слідчим суддею не установлено.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язок прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, а також протягом двох місяців з дня внесення застави виконувати наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- не залишати фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками та експертами у цьому кримінальному проваджені;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищевказаних обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 186, 193, 194, 309, 392, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, тобто до 01 квітня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 02 лютого 2025 року з 14 год. 54 хв.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у вісімдесят розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 242 240 грн. 00 коп. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень 00 копійок).

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язок прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, а також протягом двох місяців з дня внесення застави виконувати наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- не залишати зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками та експертами у цьому кримінальному проваджені;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищевказаних обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії зазначеної ухвали до 01.04.2025 року включно.

Під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні.

Оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення. Апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1