СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/859/25
ун. № 759/1479/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду під час відкритого підготовчого судового засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0003669 від 18.11.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, працює як ФОП, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примирення обвинуваченого з потерпілим,

сторони та інші учасники провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_5 , законний представник потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_3 17.11.2024, приблизно о 18 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом - легковим автомобілем білого кольору марки «Audi Q7» д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись дорогою Берестейського шосе в м. Києві, скоїв наїзд на пішохода - неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого останній отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Так, ОСОБА_3 17.11.2024, приблизно о 18 год. 20 хв., керуючи на підставі посвідчення водія НОМЕР_3 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , технічно-справним транспортним засобом - автомобілем марки «Audi Q7» д.н.з. НОМЕР_2 , рухався проїзною частиною Берестейського шосе в м. Києві, у напрямку руху від м. Києва до

с. Білогородка Київської обл., зі швидкістю, приблизно 40 км./год., другою смугою руху (при наявності двох смуг попутного напрямку) наближався до нерегульованого пішохідного переходу.

В цей же час, вказаним пішохідним переходом, позначеному дорожньою розміткою 1.14.2 та дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 ПДР України, у темпі спокійного кроку, зі сторони протилежного напрямку руху та металевого відбійника, з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля марки «Audi Q7» д.н.з. НОМЕР_5 , розпочав переходити дорогу пішохід, неповнолітній ОСОБА_5 . Водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Audi Q7» д.н.з. НОМЕР_2 , проявив неуважність, відповідно не відреагував на зміну дорожньої обстановки, не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом і не надав пішоходу дорогу, скоїв наїзд передньою лівою частиною автомобіля, на неповнолітнього ОСОБА_5 , чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме: не виконав вимоги Правил дорожнього руху України: п.п.: 1.3, 1.5, 2.3 (б), 18.1, які діють з 01.01.2002 року (зі змінами):

-п. 1.3. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також, бути взаємно ввічливими;

-п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян завдавати матеріальних збитків;

-п. 2.3 (б). Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розташування та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керуванням цим засобом у дорозі;

-п. 18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена небезпека.

Згідно з висновком експерта №042-2109-2024 від 24.12.2024 під час первинно відомого звернення за медичною допомогою 17.12.2024 (під час огляду лікарем/лікарями КНП «Київська обласна дитяча лікарня») з урахуванням даних, що віддзеркалюють послідуюче проведення інструментальних досліджень, є підстави стверджувати, що у ОСОБА_5 , клінічними лікарями було виявлене таке тілесне ушкодження:

- закрита травма лівого передпліччя: перелом нижнього кінця променевої кістки (без ознак зміщення).

Виходячи з того, що у звичайному клінічному перебігу, відновлення порушеної анатомічної цілісності травмованої кістки (байдуже, чи було проведено оперативне втручання чи було обрано консервативну тактику лікування) та початок відновлення порушеної функції травмованої ділянки (по місцю утворення виявленого перелому, враховуючи функціональне навантаження травмованої ділянки лівого передпліччя) у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк понад 21 добу. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загальновизначеного судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості, а тому є підстави, виявлене тілесне ушкодження, відносити до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, відповідно п. п. 1.5.2, 2.2.1/в. та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України».

Відомі часові дані, обставини події, характер виявлених тілесних ушкоджень та окремі морфологічні складові, дають підстави експерту вважати, що виявлені тілесні ушкодження утворилися за рахунок ударної дії тупого предмету у строк 17.11.2024 можливо внаслідок автомобільної травми - зіткнення автомобіля (який рухався) з пішоходом, який у момент первинного контакту перебував у вертикальному або наближеного до нього положенні.

Порушення вимог п.п.: 1.3, 1.5, 2.3 (б), 18.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 та заподіяння неповнолітньому ОСОБА_5 середнього ступеню тяжкості тілесного ушкодження, перебувають між собою у прямому причинному зв`язку.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час підготовчого судового засідання потерпілим ОСОБА_5 та його законним представником ОСОБА_6 заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності в межах даного провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примирення обвинуваченого з потерпілим.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 наведених вище фактичних обставин провадження та кримінально-правову оцінку своїх дій не оспорював і підтримав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Заслухавши думку прокурора, який не за перечував проти задоволення вказаного клопотання з названих підстав, оскільки в справі наявні належні докази того, що ОСОБА_3 вперше вчинив нетяжкий необережний злочин, примирився з потерпілим та відшкодував завдані збитки, проаналізувавши заявлене клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вказане клопотання потерпілого та його законного представника підлягає задоволенню, а справа щодо ОСОБА_3 - закриттю з підстав, передбачених ст. 46 КК України, виходячи з такого.

Кримінальне правопорушення, у вчинення якого обвинувачується ОСОБА_3 , стосується злочину невеликої тяжкості, а сам він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Як обвинувачений, так і потерпілий та його законний представник в суді просили закрити вказане провадження з названих підстав, при цьому потерпілий та його законний представник підтвердили факти примирення та відшкодування шкоди в повному обсязі.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє і не оспорює характер підозри та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції обвинуваченого, а відтак діяння, яке поставлено йому у провину, дійсно мало місце, і воно отримало правильну кримінально-правову оцінку.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з вказаної підстави.

Таким чином, оскільки визначені кримінальним законом (ст. 46 КК України) умови виконано та їх правдивість ні в кого зі сторін провадження не викликає сумнівів, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення клопотання потерпілої сторони і звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

Примирення винного з потерпілим (ст. 46 КК) є нереабілітуючою підставою, яка дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона. Аналогічну правову позицію сформулював Верховний Суд (постанова ВС від 29.09.2021 у справі № 342/1560/20).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 44, 46 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, ч. 4 ст. 286, 288, 350, 369-372, 376 КПК України

У Х В А Л И В:

Клопотання потерпілого ОСОБА_5 та його законного представника ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України - задовольнити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (ЄРДР №0003669 від 18.11.2024), на підставі ст. 46 КК України - закрити, а ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності.

Заходи забезпечення в межах даного кримінального провадження після набрання ухвалою законної сили - скасувати.

Судові втрати за проведення експертизи в розмірі 3 183 грн. 60 коп. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази - автомобіль марки «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_2 - передати належному володільцю.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1