Справа № 496/995/25
Провадження № 1-кс/496/325/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року Біляївського районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка матеріали клопотання слідчого слідчого відділу ВП № 2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майнау кримінальному провадженні № 0000052 від 14.02.2025 р., за ознаками ч. 2 ст. 263 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулась до суду з клопотанням про накладання арешту, яке обґрунтовано тим, що 13.02.2025 р. до ч/4 ВП № 2 ОРУП № 2 ГУНІ в Одеській області надійшов рапорт поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_5 про те, що 13.02.2025 р. приблизно о 20 год. 40 хв. ним під час несення служби на блокпосту «Дачне», 452 км, а/д «Київ-Одеса» в складі екіпажу «Океан СП-203» було зупинено автомобіль марки «ДЕО Ланос», д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 , під час поверхневої перевірки було виявлено предмет, ззовні схожий на ніж з ознаками холодної зброї, який він добровільно дістав з-під килимка переднього пасажирського сидіння вказаного автомобілю. Під час проведення огляду місця події, вищевказаний ніж, довжиною приблизно 25 см, який було вилучено та упаковано до паперового сейф-пакету, опечатано та скріплено підписами всіх учасників.

Вказаний предмет визнано речовим доказом, тому виникла необхідність у збереженні майна шляхом накладення арешту, з метою подальшого призначення і проведення судових експертиз.

Прокурор та слідчий в судове засідання не прибули, однак прохальна частина клопотання містить вимогу про проведення судового засідання за їх відсутності.

Власника майна було викликано до суду, шляхом направлення смс-повідомлення, проте ОСОБА_6 до суду не прибув, жодних клопотань до суду не надходило.

Вивчивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з п.1 ч.3 ст.170 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

14.02.2025 р. постановою слідчого СВ ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області вилучене майно було визнано речовим доказом.

Враховуючи докази, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що вище вказане майно відповідає вимогам ст. 98 КПК України, є речовим доказом, тому підлягає збереженню до завершення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно.

Згідно ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Крім того, враховуючи ту обставину, що вилучене має бути досліджено експертом, для запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі, відчуження, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати заборону відчуження, користування та розпорядження.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на об?єкт, вилучений 13.02.2025 р. в ході проведення огляду місця події за адресою: Одеська область, Одеський район, поблизу села Дачне, 452 км а/д «Одеса-Київ», на стаціонарному посту, у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- ніж, загальною довжиною приблизно 25 см, з товщиною леза приблизно 0,5 см., до розгляду кримінального провадження.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1