Справа № 682/266/25
Провадження № 1-кп/682/67/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року

Славутський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Славута обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000004 від 06.01.2025 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Улашанівка Славутського району Хмельницької області, з професійно-технічною освітою, працюючої на посаді товарознавця в АТБ-МАРКЕТ, неодруженої, має на утриманні одну малолітню дитину, осіб похилого віку на утриманні не має, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої: 13.09.2024 Славутським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді штрафу в сумі 34000 грн.,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 будучи засудженою Славутським міськрайонним судом 13.09.2024 за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 34000 грн., на шлях виправлення не стала та вчинила нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, згідно ч. 1 ч. 3 ст. 7, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади.

Діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць ІІ і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб?єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності.

Ліцензуванню підлягають такі види діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів: культивування рослин, розроблення, виробництво, виготовлення, зберігання, перевезення, придбання, реалізація (відпуск), ввезення на територію України, вивезення з території України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, включених до вищевказаного переліку.

Статтею 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини; їх аналогів та прекурсорів» визначено, що зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у спеціально обладнаних приміщеннях здійснюється суб?єктами господарювання за наявності в них ліцензії на цей вид діяльності. Зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється.

Згідно ст. 6, 10, 11. Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», діяльність, пов?язана з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин (за винятком психотропних речовин, включених до списку № 2 таблиці ІІІ Переліку) прекурсорів, включених до списку № 1 таблиці IV Переліку, здійснюється підприємствами державної та комунальної форми власності за наявності у них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, якщо інше непередбачено цим Законом.

Діяльність, пов?язана з використанням наркотичних засобів і психотропних речовин, допускається лише з метою застосування у медичній практиці або для науково-дослідної роботи чи в навчальних цілях та інших цілях, передбачених цим Законом. Правила виробництва, виготовлення, зберігання, ввезення та вивезення наркотичних засобів і психотропних речовин, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до таблиці ІІ списку № 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, відповідно амфетамін відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Разом з тим, ОСОБА_4 , всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», маючи умисел на незаконне придбання, зберігання без мети збуту психотропних речовин, знайшла у невстановленому досудовим розслідуванням місці, таким чином незаконно придбала та зберігала за місцем свого проживання, без мети подальшого збуту, психотропні речовини амфетамін, обіг яких обмежено, які були виявлені та вилучені працівниками поліції за наступних обставин.

Так, 17.01.2025 в період часу з 09 год. 41 хв. по 11 год. 27 хв. під час проведення санкціонованого обшуку квартири АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності ОСОБА_6 , та в якій фактично проживає ОСОБА_4 , працівниками поліції було виявлено та вилучено: зіп-пакет з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, які містить психотропну речовину амфетамін, обіг якої обмежено, масою 0,16 г., зіп-пакет з вмістом нашарування порошкоподібної речовини білого кольору, який містить психотропну речовину - амфетамін, обіг якої обмежено, масою 0,0087 г.

Всього в помешканні ОСОБА_4 під час санкціонованого обшуку, працівниками поліції було виявлено та вилучено психотропної речовини - амфетамін, загальною масою 0,1687 грама, яка відповідно до таблиці ІІ списку № 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, і яку ОСОБА_4 , незаконно зберігала за місцем свого проживання, без мети збуту.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні без мети збуту, психотропних речовин, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

24.02.2025 між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди сторони домовилися про те, що ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні без мети збуту, психотропних речовин, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею.

Сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді: 2 (двох) років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробування і встановити їй іспитовий строк тривалістю, визначеною судом. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, визначені судом.

В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнала повністю, щиро розкаюється, підтвердила обставини вчинення нею вказаного кримінального правопорушення. Підтримала угоду, заявила про здатність виконати умови угоди, та ствердила, що її позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на неї не здійснювалось. Наслідки укладення угоди їй повністю зрозумілі.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію своєї підзахисної та просив призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Прокурор зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Враховуючи викладене, заслухавши думку прокурора, обвинуваченої, захисника, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, вимогам закону України про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 309 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченої.

Окрім цього, обвинуваченій роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких їй зрозумілі, нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є їй відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу. Наслідки невиконання угоди обвинуваченій зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачена не заперечувала проти затвердження угоди.

Суд вважає, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, тобто як незаконне придбання, зберігання без мети збуту, психотропних речовин, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка є раніше судимою, а тому за наявності вказаних обставин суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 узгоджене покарання.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.

Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експертів загальною сумою 1989,75 грн. (висновок експерта № СЕ-19/123-25/1206-НЗПРАП).

Долю речових доказів по справі належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченій не обирати.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 лютого 2025 року, укладену між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 06.01.2025, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити їй узгоджене в угоді покарання у вигляді: 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2, ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи у сумі 1989,75 грн. (висновок експерта № СЕ-19/123-25/1206-НЗПРАП).

Речові докази, а саме: психотропну речовині, обіг якого обмежено амфетамін, загальною масою 0,1687 грама знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченою про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченою, її захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій, прокурору та захиснику.

Суддя ОСОБА_1