Справа № 308/666/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2025 року м. Ужгород
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ясіня Рахівського району, Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, -
Із клопотання сілдчого ОСОБА_6 , погодженого прокурором ОСОБА_7 , вбачається, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ніде не працюючи та відповідно не маючи джерела постійного заробітку, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 07.11.2024 року, з метою ослаблення держави, в період дії воєнного стану, погодився на пропозицію невстановлених на даний час досудовим слідством осіб щодо організації і здійснення підпалів обладнання та елементів об`єктів критичної інфраструктури, які знаходяться на території селища Ясіня Рахівського району Закарпатської області.
З цією метою, ОСОБА_4 у невстановлений на даний час досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 07.11.2024 року перебуваючи за місцем свого проживання на території селища Ясіня Рахівського району Закарпатської області, за сприяння невстановлених на даний час органом до судового розслідування осіб, підібрав та визначив як об`єкт для підпалу розподільчу металеву шафу транзитної базової станції оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» та розробив детальний план щодо підпалу, відпрацював шляхи підходу та відходу до місць розташування зазначеного об`єкту, про що поставив до відома невстановлених на даний час осіб.
Надалі, ОСОБА_4 , з метою реалізації єдиного злочинного умислу, спрямованого на ослаблення держави, вчинення підпалу спрямованого на зруйнування або пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, у період збройного конфлікту та діючи на виконання попередньої змови, за сприяння невстановленої на даний час досудовим розслідуванням особи, в обов`язки якої входило проведення відеофіксації зазначеного підпалу за допомогою мобільного телефону марки Xiaomi M2003J6B2G_DS Redmi Note 9 Pro (IMEІ: НОМЕР_1 ) та застосунку «Timemark арр», функціонал якого дозволяє фіксувати точні координати, час, дату і погодні умови місцевості безпосередньо під час відеозйомки, використовуючи всі можливі заходи конспірації, в тому числі нічний час доби, одяг кольорів темного відтінку та засоби маскування обличчя, 07.11.2024 року, приблизно о 18 год. 30 хв. прибув за адресою селище Ясіня, вул. Стебний, (координати навігаційної системи гугл мапс 48.280378 N, 24.366348 Е), після чого із застосуванням пластикової пляшки із легкозаймистою прозорою речовиною, яку заздалегідь підготував та приніс на місце вчинюваного злочину, здійснив підпал елементів системи стільникового зв`язку оператора ПрАТ «Київстар».
При цьому, як встановлено в ході досудового розслідування відеофайл із фактом підпалу елементів системи стільникового зв`язку оператора ПрАТ «Київстар», який мав місце 07.11.2024 за адресою селище Ясіня, вул. Стебний, (координати навігаційної системи гугл мапс 48.280378 N, 24.366348 Е), в подальшому був поширений представниками спецслужб країни агресора в соціальних мережах та різного роду застосунках, у якості алгоритму та прикладу необхідності здійснення аналогічних підпалів на території України.
Згідно відповіді на запит Національного центру оперативно- технічного управління мережами телекомунікацій Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, вищевказаний об`єкт, який пошкоджений в результаті підпалу, має важливе народногосподарське значення та під час дії воєнного стану оборонне значення.
24 січня 2025 року ОСОБА_4 , в присутності захисника вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.
Слідчий у клопотанні зазначає, що обґрунтованість підозри, повністю підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий також вказує на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 , може в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий у клопотанні вказує, що реальна загроза призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`ятнадцяти років, або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої спонукає людину, не дивлячись на родинні та суспільні стосунки і матеріальний стан, підозрюваний вживатиме всі можливі заходи спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності, зокрема, переховуватися від органів досудового слідства та суду, впливати на свідків, тощо. Тримання під вартою є єдиним запобіжним заходом, який унеможливлює здійснення тиску на інших учасників кримінального провадження та втечу підозрюваного, у тому числі за межі України. Застосування до нього більш м`яких видів запобіжних заходів не усуне існування ризиків, зазначених в клопотанні.
З урахуванням наведеного слідчий у клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 2 місяці.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні. При цьому, зазначив, що ОСОБА_4 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, а відтак, більш м`який запобіжний захід, як тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним покладених процесуальних обов`язків.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні та підозрюваний ОСОБА_4 заперечили проти задоволення клопотання та зазначили, що тримання під вартою , є надто суворим запобіжним заходом і відносно підозрюваного слід застосувати інший більш мягкий запобіжний захід , як цілодбовий домашній арешт чи заставу в розмірі , яку останній буде взмозі внести та така буде порсильна. При цьому, підозрюваний ОСОБА_4 визнав, що дійсно вчиняв вказані дії, за обставин викладених у оголошеніому йому повідомленні про підозру.
Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
24.01.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 194 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, її вік, стан здоров`я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.
Вивчивши матеріали поданого клопотання, зокрема дослідивши долучені: копії протоколу огляду ком пакт-диску від 20.01.2025 року, протоколу огляду місця події від 30.11.2024 року, фото таблиці до протоколу огляду місця події від 30.11.2024 року, висновку експертизи № СЕ-19/107-25/591-КТ, протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 20.01.2025 року, протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 15.11.2024 року, протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_4 від 15.11.2024 року, протоколу огляду місця події від 22.01.2025 року, фото таблиці до протоколу огляду місця події від 22.01.2025 року, вважаю обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 113 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, та яке у відповідності до положень ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів.
Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.
Окрім цього, виходячи з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Так, враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину може вдатися до переховування від органів досудового розслідування та суду. Поряд з цим, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України. При цьому, тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Про актуальність цього ризику вказують і умови, в яких перебуває Україна. На думку слідчого судді, з урахуванням введення воєнного стану, ресурси контролю за поведінкою підозрюваних у контексті встановлення місцезнаходження, перетину державного кордону є більш обмеженими. Це вимагає вжиття додаткових заходів з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваних. На даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання слідчого судді, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду наразі якщо не збільшився, то залишився високим.
Також слідчий суддя вважає доведеним ризик можливості незаконного впливу підозрюваного на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою зміни їх показів вигідних для нього.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто, допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4ст. 95 КПК України). За наведених вище обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Слідчий суддя зазначає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Також доведеним є ризик можливості ОСОБА_4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки останній може використовуючи свої зв`язки координувати дії з особами, які мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню.
Таким чином, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, кримінальне правопорушення вчинено умисно, проти основ національної безпеки України в період дії воєнного стану, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання, раніше не судимий, при цьому, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення в іншому кримінальному провадженні за ч.2 ст.194КК України , у якому відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави і останнім внесено вказану заставу та такий перебуває на волі.
Інших даних, котрі б свідчили про те, що підозрюваний не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі, в тому числі і за станом здоров`я, матеріали клопотання не містять.
Враховуючи сукупність наведених обставин, особу підозрюваного, вважаю, що стороною обвинувачення доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому приходжу до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосовуючи вказаний запобіжний захід, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109 - 114-2, 258 - 258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.
Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 - 114-2, 258 - 258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ясіня Рахівського району, Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, але не більше шістдесяти днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання з 17 год. 30 хв. 24 січня 2025 року.
Встановити строк дії ухвали до 21 березня 2025 року включно.
Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику та прокурору.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Час та дата складання повного тексту ухвали 28.01.2025 року о 16 год. 15 хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1