провадження № 1-кс/753/120/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" січня 2025 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участі слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києва ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києва ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004923 від 18.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 07.01.2025 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004923 від 18.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме до документів, які перебувають у володінні оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 ) в друкованому та електронному вигляді щодо абонентських номерів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , а також інформації про зв`язок вказаних абонентських номерів щодо дати, часу і тривалості вхідних та вихідних телефонних з`єднань, з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій, його адресу, а також адресу місця перебування абонентських номерів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з`єднання в період часу з 01.12.2024 по дату винесення ухвали, з метою встановлення місця перебування підозрюваного ОСОБА_5 , який після звільнення з-під варти зник, на даний час переховується, та якого оголошено у розшук.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Дунаївці Дунаєвецького р-ну Хмельницької обл., українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий, користувався номерами мобільних телефонів НОМЕР_6 , НОМЕР_7 .

18 грудня 2024 року о 15 год. 25 хв. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст.208 КПК України.

18 грудня 2024 року ОСОБА_5 в рамках вкаазаного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

20 грудня 2024 року до Дарницького районного суду м. Києва направлено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , у задоволенні якого слідчим суддею відмовлено.

Після звільнення з-під варти ОСОБА_5 зник та на даний час переховується, його оголошено в розшук.

З метою пошуку підозрюваного ОСОБА_5 проведено комплекс слідчих (розшукових) дій, в ході яких встановлено коло його близьких осіб, яким на даний час може бути відоме його місце перебування та/або інформація про інших осіб, у яких останній може переховуватись, а саме:

дружина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , користується мобільним номером телефону НОМЕР_1 ;

падчерка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , користується мобільним номером телефону НОМЕР_2 ;

співмешканка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 , користується мобільним номером телефону НОМЕР_3 ;

брат ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_6 , користується мобільним номером телефону НОМЕР_4 ;

брат ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_7 , користується мобільним номером телефону НОМЕР_5 ;

Для встановлення місця перебування підозрюваного ОСОБА_5 у органу досудового розслідування виникла необхідність на отримання у оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в друкованому та електронному вигляді роздруківку абонентських номерів, які належать ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_9 в період з 01.12.2024 по теперішній час.

Слідчий в судовому засідання клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обґрунтування, зазначані у клопотанні.

У порядку ч.2 ст.163 КПК України клопотанням містить прохання про його розгляд за відсутності та без виклику особи, у володінні якої знаходяться речі/документи, тимчасовий доступ до яких просить, оскільки існує ймовірна наявність достатніх підстав вважати, що наявні реальна загроза зміни або знищення речей чи документів

Так, якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться (ч.2 ст. 163 КПК України).

Розгляд клопотання здійснювався без виклику особи, у володінні якої знаходяться речі та документи, оскільки наявні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза зміни чи знищення вказаних документів, що узгоджується із ч.4 ст.163 КПК України, за обґрунтованим клопотанням слідчого.

Вислухавши слідчого, вивчивши матеріали клопотання, з урахуванням положення ст.ст. 131, 163 КПК України, надавши оцінку мети досягнення дієвості застосування пропонованого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві перебувають матеріали кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0004923 від 18.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

ОСОБА_5 18 грудня 2024 року о 15 год. 25 хв. затриманий в порядку ст.208 КПК України, й того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, 20 грудня 2024 року до Дарницького районного суду м.Києва органом досудового розслідування подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , у задоволенні якого слідчим суддею 20 грудня 2024 року відмовлено з процесуальних підстав.

Постановою слідчого від 25 грудня 2024 року ОСОБА_5 оголошено у розшук, здійснення розшуку доручено оперативному підрозліду Дарницького УП ГУНП у м.Києві (а.с.73-74).

Матеріали поданого клопотання, окрім вказаної постанови про розшук, не містять як відпомостей про вжиті органом досудового розслідування заходів розшуку підозрюваного, заведення розшуковї справи, її матеріалів тощо, так й відомостей й про вжиті невідкладні заходи для обрання підозрюваному запобіжного заходу за наслідком постановленої ухвали слідчим суддею ухвали про відмову у клопотанні про обранння запобіжного заходу з процесуальних підстав, реагування прокурором на подачу клопотання про обрання запобіжного заходу у критичний строк тримання такого підозрюбваного під вартою відповідно до ст. 211 КПК України (з 15.25 18.12.2024 року лише 18.12.2024 року).

Посилання слідчого на звільнення з-під варти підозрювано за наслідком відмови слідчим суддею у клопотанні про обрання запобіжного заходу, не відповідає дійсності, адже відповідно до вказаної ухвали, слідчий суддя не приймав рішення про звільнення ОСОБА_5 з-під варти.

Відповідно до визначеного ст.211 КПК України строку, прокурор, отримавши у залі суду оголошену ухвалу слідчим суддею про відмову у клопотанні про обранння запобіжного заходу з процесуальних підстав, вправі був повторно, зважаючи на усунені перешкоди, які унеможливлювали розгляд слідчим суддею клопотання від 18.12.2024 року про обранння запобіжного заходу, звернутися до слідчого судді повторно.

Виходячи з норм статті 281 КПК України, законодавець передбачає наступні підстави оголошення підозрюваного в розшук: місцезнаходження підозрюваного невідоме; особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення по такий викли; слідчий, прокурор вжив усі необхідні заходів щодо встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Якщо в результаті вжитих заходів місцезнаходження підозрюваного встановити не вдалося, оголошується його розшук. До матеріалів досудового розслідування приєднуються документи, які свідчать про те, що підозрюваний переховується і його місцезнаходження невідоме, а саме: підтвердження про отримання підозрюваним повістки про виклик (у порядку ст.133 КПК України), постанова про привід підозрюваного і результати її виконання (відповідно до вимог статей 140-143 КПК України), протоколи допитів, інших слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) дій, які було проведено з метою встановлення місцезнаходження підозрюваного, довідки (з місця роботи, навчання, паспортної служби, військкомату, прикордонної служби, медичного закладу) тощо.

Проте, матеріали цього клопотання вказані вимоги процесуального закону не містять.

Відтак, за відсутності вжитих процесуальних заходів, слідчий вважає, що на даний час, з метою встановлення місця перебування підозрюваного ОСОБА_5 , який після звільнення з-під варти 20.12.2024 року зник, на даний час переховується, та якого відповідно до постанови слідчого від 25.12.2024 року оголошено у розшук, у органу досудового розлідування виникла необхідність у отриманні доступу до інформації, яка перебуває у володінні оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо абонентських номерів, якими користуються особи, дотичні до такого підозрюваного: дружина, падчерка, співмешканка, брати, про зв`язок вказаних абонентських номерів щодо дати, часу і тривалості вхідних та вихідних телефонних з`єднань, з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій, його адресу, а також адресу місця перебування абонентських номерів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з`єднання в період часу з 01.12.2024 по дату винесення ухвали, що стало підставою 07.01.2025 року звернення до слідчого судді із таким клопотанням.

Тобто, зважючи на мету цього клопотання - встановлення місцязнаходження підозрюваного, який переховується, та якого оголошено у розшук, не вжиті органом досудового розслідування заходи відповідно до ст. 281 КПК України, а також заходи на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо такого підозрюваного відповідно до ст.188 КПК України, на стадії зупиненого провадження, на якій такий захід забезпечення не застосовуються, вказує на підміну слідчих (розшукових) дій пропонованим заходом забезпечення кримінального провадження - доступу до речей та документів для встановолення місцязнаходження підозрюваного, що є окремими підставами для відмови у задоволенні клопотання.

Так, відповідно до чинного КПК України до зупинення досудового розслідування слідчий повинен провести всі можливі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, оскільки після його зупинення проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, що спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного (ч. 2, 5 ст. 280 КПК України).

Якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

До оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження.

Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Здійснення розшуку підозрюваного може бути доручено оперативним підрозділам (ст.281 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на стадії досудового розслідування з метою досягнення дієвості цього провадження.

П.5 ч.2 ст.131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів.

Ознаками заходів забезпечення кримінального провадження: 1) процесуальний характер заходів забезпечення кримінального провадження; 2) урегульованість процесуальним законом підстав, меж і порядку їх застосування; 3) спільна мета, яка, відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, полягає в забезпеченні дієвості кримінального провадження; 4) винятковий характер заходів забезпечення; 5) наявність специфічного суб`єкта застосування, яким зазвичай є слідчий суддя або суд.

Тимчасовий доступ до речей і документів полягає в наданні сторонам кримінального провадження особою, яка володіє речами й документами, можливості ознайомитись із ними, зробити їх копії, а в разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею чи судом - вилучити їх (здійснити виїмку), він забезпечує дієвість кримінального провадження шляхом надання сторонам захисту й обвинувачення можливості збирати докази, якими вони обґрунтовують власну позицію в кримінальному провадженні

Передумовою усвідомлення мети заходів забезпечення римінального провадження, яка, відповідно до КПК України, полягає в забезпеченні дієвості провадження, є цілісне опрацювання положень КПК України. Водночас дієвість провадження тлумачиться як можливість виконання завдань, виконання яких передбачає кримінальне провадження.

Встановлено, що стадія кримінального провадження, на якій слідчий 07.01.2025 року звернувся до слідчого судді із таким клопотанням, є проведення розшуку підозрюваного відповідно до постанови слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м.Києві від 25.12.2024 року, відповідно до якої заходи розшуку доручено оперативному підрозділу Дарницького УП ГУНП у м.Києві, із визначеною метою - встановлення місцязнаходження оголошеного у розшук підозрюваного ОСОБА_5 , матеріали клопотання не містять відомостей про вжиті слідчим заходів доручення розшуку підозрюваного оперативному підрозділу, наслідки виконання такого доручення слідчого про розшук підозрюваного тощо.

Дієвість провадження спрямована на виконання завдань кримінального провадження, які визначено в ст.2 КПК України, а визначення мети заходів забезпечення кримінального провадження зумовлено тим, що систему заходів забезпечення кримінального провадження становлять різні за функціональністю заходи, кожен із яких у свій специфічний спосіб забезпечує дієвість кримінального провадження.

Законодавче формулювання тимчасового доступу до речей і документів спонукає до висновку про те, що такий захід забезпечує дієвість кримінального провадження шляхом можливості використовувати його із метою одержання доказів.

У п.9 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року зазначено, що завдяки застосуванню заходу забезпечення кримінального провадження органи досудового розслідування намагаються досягти мети, яка саме таким заходам не властива. Зокрема, це стосується випадків, коли в клопотанні порушується питання про тимчасовий доступ до речей і документів із метою збирання доказів. Клопотання слідчих можуть ґрунтуватися на необхідності правомірного доступу та вилучення речей, які можуть бути речовими доказами. Проте поза увагою слідчого, прокурора, слідчого судді залишається та обставина, що збирання доказів, у тому числі речових, відбувається через інститут слідчих дій (зокрема вилучення під час огляду, проведення обшуку). У такому разі неправильне розуміння органами досудового розслідування, слідчими суддями положень кримінального процесуального закону фактично зумовлює підміну слідчих дій заходом забезпечення кримінального провадження.

Що й відповідає цьому провадженню, адже орган досудового розслідування намагається цим клопотанням досягти мети, яка саме таким заходом не властива, зумовлюючи підміну слідчих дій заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно практики Європейського суду з прав людини з метою дотримання принципу верховенства права, органи влади повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання та збереження доказів, які стосуються події злочину. Це не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів. Зазначені усталені принципи були висловлені, у тому числі, у справах «Холодков і Холодкова проти України» (заява 29697/08, рішення від 07 травня 2015 року), «Сердюк проти України» (заява 61876/08, рішення від 12 березня 2015 року), «Мащенко проти України» (заява № 42279/08, рішення від 11 червня 2015 року) .

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям учинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюють під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінальним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок учинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами за умови, якщо вони містять такі самі ознаки, передбачені ч. 1 ст. 98 КПК України.

Посилання слідчого на положення п.4 ст.91 КПК України як на обставини, які підлягають доказування у кримінальному провадження, щодо збирання доказів про особу підозрюваного, не є належними, обгрунтованими та не заслуговують на увагу.

З-поміж іншого, надавши оцінку поданому клопотанню у межах ч.5 ст. 163 КПК України, положення якого передбачає покладення обов`язку на строну кримінального провадженняу своєму клопотанні доведести обставини, викладені у ньому, з урахуванням ч.2 ст.160 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у його задоволенні, й, із цієї підстави.

Так, положенням статті 159 КПК України передбачено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей та документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутись із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором (ч. 1 ст. 160 КПК України).

Відповідно до ч.6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених ч. п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (ч.6 ст. 163 КПК України).

Частиною 2 ст. 160 КПК України передбачено, що у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Слідчий суддя, суд, відповідно до ч.5 ст. 163 КПК України, постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Зміст клопотання не містить інформації та обґрунтування про те, що іншим способом, ніж здійснити тимчасовий доступ до речей та документів для отримання інформації і документів, що мають доказове значення у кримінальному провадженні щодо особи підозрюваного з метою встанволення його місцезнаходження, неможливо, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, зважаючи на зазначену мету застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Визначена слідчим у цьому клопотанні мета застосування заходу забезпечення кримінального провадження, яка уцілому може бути реалізована іншими способами, ніж здійснення тимчасового доступу до речей та документів для отримання інформації і документів для встанволення місцязнаходження підозрюваного, наявні, які не реалізовані (проведення розшукових заходів оператиним підрозділом, дотримання ст.281 КПК України).

Згідно чинного кримінального процесуального законодавства України тягар доказування перед слідчим суддею, судом наявності підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого та прокурора, як на суб`єктів, які здійснюють кримінальне провадження, а тому вони мають обґрунтувати необхідність застосування заходів його забезпечення, натомість обов`язку по доказуванню якого у даному клопотанні не досягнуто.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 131, 159, 161-164, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У клопотанніслідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києва ОСОБА_3 , погодженому прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004923 від 18.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає й заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: