Провадження № 1-кс/712/6534/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рухотин Хотинського р-ну Чернівецького обл., громадянина України, військовослужбовця, що проходить військову службу за призовом під час мобілізації, в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого),

підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000392 від 28.07.2023 року за ч. 5 ст. 407 КК України, -

в с т а н о в и в :

20 грудня 2024 року до Соснівського районного суду м. Черкас звернувся слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 , із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, у військовому званні «солдат», у розпорядженні командира вказаної військової частини, діючи з прямим умислом, з мотивів тимчасово не виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження, у порушення вимог ст.ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999, в умовах воєнного стану після закінчення відпустки 15.06.2023 року о 09 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу без поважних причин до місця дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 . Підозрюваний проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

У зв`язку з не встановленням місця знаходження підозрюваного постановою від 20.09.2024 досудове розслідування даного кримінального провадження зупинене з одночасним оголошенням підозрюваного у розшук; 25.11.2024 досудове розслідування у даному кримінальному провадженні відновлено у зв`язку з встановленням місцезнаходження ОСОБА_4 , якого було доставлено до слідчого у супроводі працівників ВСП.

25.11.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено особисто повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України, тобто, у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

У клопотанні зазначено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджуються зібраними доказами.

Щодо ризиків, то прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи свою вину та невідворотність покарання за вчинення інкримінованого йому злочину, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років (тяжкий злочин), може ухилятись від органів досудового розслідування та суду з огляду на те, що він не бажає виконувати конституційний обов`язок із захисту Вітчизни та демонструє негативний приклад для всіх військовослужбовців своєї військової частини.

Крім того, підозрюваний перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема військовослужбовців своєї військової частини, які надали викривальні покази щодо вчиненого ним злочину, шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу з метою примушування їх до надання завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід досудового розслідування та судового розгляду.

Підозрюваний може іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, що може виразитися у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурюванні осіб, зокрема, з числа військовослужбовців своєї військової частини, які не були свідками кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним захисних версій, а також вчинити такий самий чи інший злочин.

При визначенні конкретного запобіжного заходу ОСОБА_4 прокурор просить врахувати обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме: нехтування конституційним обов`язком кожного громадянина із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, Статутами ЗСУ, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують порядок проходження військової служби через особисту недисциплінованість.

Прокурор зазначає, що ОСОБА_4 порушив Військову Присягу, не усвідомлює свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, діяв в порушення Дисциплінарного статуту ЗСУ, внаслідок чого, можна зробити висновок, що його дії в умовах правового режиму воєнного стану мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечував причетності до інкримінованого йому злочину. Пояснив, що після закінчення відпустки залишився вдома та не повернувся до військової частини. За цей час лікувався вдома, його ніхто не розшукував та нікуди не викликав. Просив врахувати, що у військовій частині перед відпусткою отримував грошове забезпечення 522 грн, чого не вистачало навіть на цигарки, а перед тим 1700-1800 грн.; командир з цього приводу нічого не пояснював.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив та просив застосувати запобіжний захід у виді застави в мінімально передбаченому законом розмірі. Зазначав, що за весь час перебування в сзч підозрюваного ніхто не шукав і нікуди не викликав. Водночас згідно з висновком ВЛК він обмежено придатний до військової служби та може нести службу в тилових підрозділах, ТЦК та СП, військових ВНЗ тощо, від чого підозрюваний не відмовляється. Адвокат також звертав увагу на ідеальну процесуальну поведінку підозрюваного, а саме що він після оголошення підозри 25 листопада 2024 року не переховувався та з`явився до прокурора за першим викликом.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя робить наступні висновки.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з практикою ЄСПЛ, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п.32, Series A, № 182).

Слідчим суддею встановлено, що 28 липня 2023 року до ЄРДР внесено відомості за ч. 5 ст. 407 КК України, відповідно до яких військовослужбовець, призваний на військову службу під час мобілізації, військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після закінчення частини щорічної відпустки 15.06.2023 не прибув без поважних причин до місця служби вказаної військової частини, що дислокується у АДРЕСА_1 , без поважних причин, в умовах воєнного стану.

25.11.2024 року ОСОБА_4 вручено особисто повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення підтверджується повідомленням про вчинення кримінального правопорушення; актом службового розслідування від 04.07.2023 року; витягом із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 20.12.2022 № 260; протоколами допиту свідків.

Не заперечував своєї причетності до інкримінованого йому злочину і сам підозрюваний під час судового засідання.

З огляду на викладене, підозра ОСОБА_7 у вчинення ним інкримінованого йому злочину за ч. 5 ст. 407 КК України є обґрунтованою.

Щодо наведених прокурором ризиків, то ризик можливого чинення підозрюваним тиску на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема на військовослужбовців своєї військової частини, є необґрунтованим.

Водночас, враховуючи ступінь тяжкості інкримінованого підозрюваного злочину та суворість можливого покарання за нього, на думку слідчого судді, прокурором доведено ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування з метою уникнення відповідальності.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 є раніше не судимою особою, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а відтак до нього може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тримання під вартою.

За таких обставин слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки менш обтяжливі запобіжні заходи не зможуть мінімізувати вищевказаний ризик.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

За змістом ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування до підозрюваного застави, слідчий суддя враховує, що після вручення 25 листопада 2024 року повідомлення про підозру ОСОБА_4 не переховувався та за першим викликом прибув до слідчого та прокурора у м.Черкаси, що свідчить про його позитивну процесуальну поведінку. Крім того, підозрюваний надав довідку про те, що за висновком ВЛК від 11 грудня 2024 року має захворювання, пов`язані з проходженням військової служби, у звязку з чим визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, навчальних центрах, медичних підрозділах, підрозділах логістики, звязку, охорони.

Враховуючи вищевказані обставини в їх сукупності, оцінивши майновий стан підозрюваного, слідчий суддя вважає за можливе визначити розмір застави у 34 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який передбачено п.2 ч.5 ст.182 КПК України, що становить 102952 грн., що зможе дисциплінувати підозрюваного, у разі внесення якої покласти на підозрюваного конкретні обов`язки за ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 181, 183, 184, 194, 196, 309, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Строк тримання під вартою рахувати з 20 грудня 2024 року по 17 лютого 2025 року включно.

Визначити розмір застави у 34 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 102 952 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), та у разі внесення якої покласти зобов`язання на нього:

1) прибувати за кожною першою вимогою до слідчого, прокурора і суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про своє місце проживання, зміну свого місця проживання на іншу адресу та зміну контактного номеру телефону;

3) не відлучатися із села Рухотин Хотинського району Чернівецької області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) заборонити відвідування кафе, барів, ресторанів, дискотек та будь-яких інших розважальних закладів протягом дії запобіжного заходу,

6) утриматись від вживання алкогольних напоїв,

наслідком невиконанням яких буде звернення застави в дохід держави та обрання більш обтяжливого запобіжного заходу.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно вручити підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику після проголошення ухвали.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1