ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2025 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

та їх захисників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чугуєва клопотання прокурора про обрання (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, раніше неодноразово судимого останній раз: за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 липня 2023 року за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково для подальшого проходження ним військової служби за контрактом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, який має повну середню освіту, тимчасово не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз: за вироком Тернівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 23 листопада 2022 року за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років 11 місяців позбавлення волі; умовно-достроково звільнений 30 травня 2024 року ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2024 року для проходження військової служби за контрактом у ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 -,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України,-

встановив:

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України.

Обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 27 березня 2025 року.

Прокурором заявлено клопотання про обрання (продовження) запобіжного заходу відносно обвинувачених, оскільки є достатньо підстав та ризиків вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, продовжити злочинну діяльність або вчинити новий злочин. Прокурор зазначає необхідним продовжити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що забезпечить явку обвинувачених до суду, і буде запобігати вчиненню іншого кримінального правопорушення і наголошує, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.

Суд заслухав думку прокурора, який підтримав своє клопотання, думку обвинувачених, які заперечували проти обрання (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, думку захисників, які вважають, що ризики, викладені у клопотанні прокурора відсутні, просили не обирати відносно обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вивчив клопотання про обрання запобіжного заходу та додані до нього документи, і приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 177 КПК України наголошує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Суд при вирішенні питання про обрання, продовження строку дії запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу, випливає зі змісту ст. 178 цього Кодексу. Таким чином, із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, які застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.

Суд ґрунтується на принципі презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, суспільну небезпеку злочинних дій, в яких підозрюються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також дані про особу обвинувачених, їх вік та стан здоров`я, міцність їх соціальних зв`язків, а саме: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна відповідно.

ОСОБА_6 не одружений, раніше неодноразово судимий, ВІЛ інфікований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не є особою з інвалідністю, має на утриманні неповнолітню дитину.

ОСОБА_7 , не одружений, має повну середню освіту, тимчасово не працюючий, раніше неодноразово судимий, має задовільний стан здоров`я, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не є особою з інвалідністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Згідно положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, в кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За правовими позиціями ЄСПЛ, обґрунтована підозра це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, про що викладено правову позицію в рішеннях ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Осаковський проти України».

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлюють, що законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, колегія суддів враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає, що на момент вирішення клопотання прокурора встановлено наявність обґрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановлених ризиків, і приходить до висновку про відсутність підстав для скасування або зміни запобіжного заходу, оскільки не зникли наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відтак суд вважає доцільним продовжити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Також, суд ураховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України вважає, що відсутні підстави для визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у особливо тяжкому злочині, який вчинений під час дії воєнного стану.

Керуючись ст.ст. 176-179, 182-184, 193-194, 196-198, 350, 369-372 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про обрання (продовження) строку запобіжного заходу обвинуваченим задовольнити.

Обрати (продовжити) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів до 24 травня 2025 року включно.

Копію ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в той саме строк з моменту вручення копії ухвали суду.

Суддя