УХВАЛА

Іменем України

05 березня 2025 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у місті Мукачево клопотання потерпілих про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні №0000032 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ракошино, Мукачівського району, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючого сімейним лікарем амбулаторії №10 КНП «Медичний центр Сім`я», раніше не судимого, громадянина України,

- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частинами 1 та 2 статті 182 КК України;

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

встановив:

Відповідно до обвинувального акту та матеріалів кримінального провадження, у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 , працюючи на посаді лікаря загальної практики-сімейної медицини АЗПСМ № 10, в КНП «Медичний центр Сім`я» знаходячись на своєму робочому місті у приміщенні службового кабінету АЗПСМ № 10, що знаходиться за адресою місто Мукачево, вулиця І.Франка, 65Р, Закарпатської області, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на отримання від держави додаткових коштів, передбачених державою на заохочення сімейних лікарів за укладання Декларацій з пацієнтами, в порушення вимог статті 32 Конституції України, згідно якої ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини, статті 14 Закону України «Про захист персональних даних» від 01 червня 2010 року №2297-VI, згідно якої поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини, статті 21 Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року, згідно якої інформація про фізичну особу є конфіденційною, конфіденційна інформація може поширюватись за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом, а також усвідомлюючи, що відповідно до статті 11 Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження, а отже, лише фізична особа, якої стосується конфіденційна інформація, відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації має право вільно, на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, держави та органів місцевого самоврядування, а також право на збереження її у таємниці, отримавши у невстановлений досудовим розслідування спосіб незаконно зберігаючи вказану конфіденційну інформацію відносно громадянки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_1 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 09 серпня 2018 року діючи, умисно із застосуванням службового комп`ютера та персонального ключа доступу до бази даних НСЗУ, без присутності пацієнта або його законного представника, тобто її матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у порушення діючих норм законодавства в галузі охорони здоров`я, вніс відомості до ЕСОЗ щодо нібито укладання Декларації з громадянкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій у вказаній системі визначено номер декларації: 0000-2896-487X, тобто лікар ОСОБА_3 вніс конфіденційну інформацію до бази даних НСЗУ без згоди та присутності ОСОБА_7 , таким чином незаконно використав вказану конфіденційну інформацію.

За таких обставин, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 182 КК України незаконне збирання, зберігання та використання конфіденційної інформації про особу.

Також встановлено, що ОСОБА_3 працюючи на посаді лікаря загальної практики-сімейної медицини АЗПСМ № 10, в КНП «Медичний центр Сім`я» знаходячись на своєму робочому місті у приміщенні службового кабінету АЗПСМ № 10, що знаходиться за адресою місто Мукачево, вулиця І.Франка, 65Р, Закарпатської області, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на отримання від держави додаткових коштів, передбачених державою на заохочення сімейних лікарів за укладання Декларацій з пацієнтами, в порушення вимог статті 32 Конституції України, згідно якої ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини, статті 14 Закону України «Про захист персональних даних» від 01 червня 2010 року №2297-VI, згідно якої поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини, статті 21 Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року, згідно якої інформація про фізичну особу є конфіденційною, конфіденційна інформація може поширюватись за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом, а також усвідомлюючи, що відповідно до статті 11 Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження, а отже, лише фізична особа, якої стосується конфіденційна інформація, відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації має право вільно, на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, держави та органів місцевого самоврядування, а також право на збереження її у таємниці, отримавши у невстановлений досудовим розслідування спосіб незаконно зберігаючи вказану конфіденційну інформацію відносно громадянки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_1 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 09 серпня 2018 року діючи, умисно, повторно із застосуванням службового комп`ютера та персонального ключа доступу до бази даних НСЗУ, без присутності пацієнта або його законного представника, тобто її матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у порушення діючих норм законодавства в галузі охорони здоров`я, вніс відомості до ЕСОЗ щодо нібито укладання Декларації з громадянкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якій у вказаній системі визначено номер декларації: 0000-3K0E-E49X, тобто лікар ОСОБА_3 вніс конфіденційну інформацію до бази даних НСЗУ без згоди та присутності ОСОБА_7 , таким чином незаконно використав вказану конфіденційну інформацію.

Також встановлено, що ОСОБА_3 , який працюючи на посаді лікаря загальної практики-сімейної медицини АЗПСМ № 10, в КНП «Медичний центр Сім`я» знаходячись на своєму робочому місті у приміщенні службового кабінету АЗПСМ № 10, що знаходиться за адресою місто Мукачево, вулиця І.Франка, 65Р, Закарпатської області, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на отримання від держави додаткових коштів, передбачених державою на заохочення сімейних лікарів за укладання Декларацій з пацієнтами, в порушення вимог статті 32 Конституції України, згідно якої ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини, статті 14 Закону України «Про захист персональних даних» від 01 червня 2010 року №2297-VI, згідно якої поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини, статті 21 Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року, згідно якої інформація про фізичну особу є конфіденційною, конфіденційна інформація може поширюватись за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом, а також усвідомлюючи, що відповідно до статті 11 Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження, а отже, лише фізична особа, якої стосується конфіденційна інформація, відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації має право вільно, на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, держави та органів місцевого самоврядування, а також право на збереження її у таємниці, отримавши у невстановлений досудовим розслідування спосіб незаконно зберігаючи вказану конфіденційну інформацію відносно громадянки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканки АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 04 березня 2020 року діючи, умисно, повторно із застосуванням службового комп`ютера та персонального ключа доступу до бази даних НСЗУ, без присутності пацієнта або його законного представника, у порушення діючих норм законодавства в галузі охорони здоров`я, вніс відомості до ЕСОЗ щодо нібито укладання Декларації з громадянкою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , якій у вказаній системі визначено номер декларації: 0001-MP61-8700, тобто лікар ОСОБА_3 вніс конфіденційну інформацію до бази даних НСЗУ без згоди ОСОБА_10 таким чином незаконно використав вказану конфіденційну інформацію.

Також встановлено, що ОСОБА_3 , який працюючи на посаді лікаря загальної практики-сімейної медицини АЗПСМ № 10, в КНП «Медичний центр Сім`я» знаходячись на своєму робочому місті у приміщенні службового кабінету АЗПСМ № 10, що знаходиться за адресою місто Мукачево, вулиця І.Франка, 65Р, Закарпатської області, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на отримання від держави додаткових коштів, передбачених державою на заохочення сімейних лікарів за укладання Декларацій з пацієнтами, в порушення вимог статті 32 Конституції України, згідно якої ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини, статті 14 Закону України «Про захист персональних даних» від 01 червня 2010 року №2297-VI, згідно якої поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини, статті 21 Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року, згідно якої інформація про фізичну особу є конфіденційною, конфіденційна інформація може поширюватись за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом, а також усвідомлюючи, що відповідно до статті 11 Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження, а отже, лише фізична особа, якої стосується конфіденційна інформація, відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації має право вільно, на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, держави та органів місцевого самоврядування, а також право на збереження її у таємниці, отримавши у невстановлений досудовим розслідування спосіб незаконно зберігаючи вказану конфіденційну інформацію відносно громадянки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_1 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 17 вересня 2020 року діючи, умисно, повторно із застосуванням службового комп`ютера та персонального ключа доступу до бази даних НСЗУ, без присутності пацієнта або його законного представника, у порушення діючих норм законодавства в галузі охорони здоров`я, вніс відомості до ЕСОЗ щодо нібито укладання Декларації з громадянкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якій у вказаній системі визначено номер декларації 0001-965A-4900, тобто лікар ОСОБА_3 , вніс конфіденційну інформацію до бази даних НСЗУ без згоди ОСОБА_7 , таким чином незаконно використав вказану конфіденційну інформацію.

За таких обставин, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 182 КК України - тобто у незаконному збиранні, зберіганні та використанні конфіденційної інформації про особу, вчинено повторно.

У сукупності ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 182 КК України тобто у незаконному збиранні, зберіганні та використанні конфіденційної інформації про особу та частиною 2 статті 182 КК України тобто у незаконному збиранні, зберіганні та використанні конфіденційної інформації про особу, вчиненому повторно.

Потерпілі звернулися до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутності, одночасно подали клопотання про відмову від обвинувачення у частині пред`явленого обвинувачення за статтею 182 КК України та просили кримінальне провадження щодо обвинуваченого закрити на підставі пункту 7 частини 1 стаття 284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення в кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Клопотання просили розглянути у їх відсутності.

Обвинувачений у судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотань, поданих потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Захисниця у судовому засіданні не заперечила щодо заявлених клопотань потерпілих, зазначивши що це право даних осіб, з урахуванням статті 477 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечив проти закриття кримінального провадження у частині пред`явленого обвинувачення за частинами 1 та 2 статті 182 КК України, у зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення, вивчивши матеріали провадження, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 4 статті 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Також, частиною 1 статті 477 КПК України визначено, що кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, в тому числі, за статтею 182 КК України.

Згідно із пунктом 7 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством

Відповідно до частини 7 статті 284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2,3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

З урахуванням наведеного вище, оскільки по справі встановлені підстави, передбачені пунктом 7 частини 1 статті 284 КПК України, кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_3 за частинами 1 та 2 статті 182 КК України підлягає закриттю, у зв`язку із відмовою потерпілих від обвинувачення.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Процесуальні витрати, речові докази відсутні. Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Керуючись пунктом 7 частини 1 статті 284, статтями 371,372,477 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання потерпілих про відмову від обвинувачення в кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення задоволити.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у частині обвинувачення щодо кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 статті 182 КК України, закрити на підставі пункту 7 частини 1 статті 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуюча ОСОБА_11