У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням про скасування арешту у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170, накладеного ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.10.2024 року.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 жовтня 2024 року задоволено клопотання сторони обвинувачення про арешт майна у кримінальному провадженні №0000170 та накладено арешт на автомобіль марки «Skoda Octavia», сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , 2009 року випуску.

Заявник вважає, що відсутні підстави для арешту вищевказаного майна, яке перебуває у власності його довірителя, вищезгаданий транспортний засіб не має жодного відношення до вчинення кримінального правопорушення, власником такого є третя особа, тобто ОСОБА_4 .

Зауважує, що ОСОБА_4 не знав про характер та призначення використання належного йому автомобіля ОСОБА_5 . Крім того, дозвіл на вилучення автомобіля ухвалою слідчого судді не надавалось.

Враховуючи викладене, просить скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.10.2024 року на автомобіль марки «Skoda Octavia», сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , 2009 року випуску.

ОСОБА_4 не скористався правом на участь у судовому засіданні та його представник ОСОБА_3 подав заяву, згідно якої просить розглянути клопотання без їх участі.

Прокурор та слідчий не скористалися правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки не повідомили, заяв чи заперечень на клопотання не подавали.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Закарпатській області, за процесуального керівництва Закарпатської обласної прокуратури проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000170 від 12.04.2024 року.

Слідчим суддею також встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.10.2024 року накладено арешт на транспортний засіб марки «Skoda Octavia», сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , 2009 року випуску, із забороною розпорядження, але без заборони законним володільцям права користування транспортним засобом, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Звертаючись до суду з даним клопотанням заявник зазначає, що вилучений транспортний засіб належить його довірителю особисто, він не причетний до вчинення будь-яких злочинних дій, які досліджуються у межах кримінального провадження, є законним власником вилученого транспортного засобу, автомобілем користувався його родич ОСОБА_5 , натомість даний автомобіль необхідний та важливий для утримання його сім`ї.

Так, з ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.10.2024 встановлено, що власником автомобіля марки «Skoda Octavia», сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 .

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 №475/97-ВР, зокрема, статтею 1 визначено: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

За нормою пункту 39 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Згідно зі ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Приймаючи до уваги те, що власником вищевказаного транспортного засобу є ОСОБА_4 , який є третьою особою та не має жодного відношення до даного кримінального провадження, відповідно до автомобіля не може бути застосована конфіскація, та слідчому судді не надано додаткових доказів на підтвердження необхідності існування накладеного арешту на автомобіль, слідчий суддя приходить до висновку, що відпала потреба у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження та накладений арешт підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 167, 174, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.10.2024 року по справі №308/14980/24 (провадження 1-кс/308/5923/24) на автомобіль марки на транспортний засіб марки «Skoda Octavia», сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , 2009 року випуску, із забороною розпорядження.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1