Справа № 296/324/25
УХВАЛА

Іменем України

17 січня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В :

13 січня 2025 року до Корольовського районного суду м. Житомира надійшла скарга ОСОБА_3 стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 25 листопада 2024 року (справа № 296/10632/24) скасовано арешт майна, яке було вилучене в ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № 0000260 від 17 травня 2023 року. Скаржник вказує, що 05 грудня 2024 року до СУ ГУНП в Житомирській області подано клопотання про повернення вилученого майна та додано належним чином завірену копію ухвали слідчого судді про скасування арешту цього майна від 25 листопада 2024 року (справа № 296/10632/24). У відповідь на вказане клопотання він отримав відповідь слідчого ОСОБА_4 про те, що ухвала слідчого судді про скасування арешту майна не надходила. 31 грудня 2024 року СУ ГУНП в Житомирській області повторно отримано вищевказану ухвалу слідчого судді. 02 січня 2025 року ОСОБА_3 особисто звернувся до СУ ГУНП в Житомирській області з клопотанням про повернення майна. Однак, наразі майно скаржнику не повернуто, тобто рішення суду залишається не виконаним.

Скаржник вважає, що посадові особи Слідчого Управління ГУНП в Житомирські області, будучи достовірно обізнаними про наявність ухвали слідчого судді від 25 листопада 2024 року, яка набрала чинності, з метою її невиконання, маючи реальну можливість її виконати, підривають та нівелюють авторитет правосуддя України, в порушення ч.2. ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно д якого судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всім особами та території України всупереч вимог закону, умисно не виконують вищевказану ухвалу.

На думку скаржника, посадові особи Слідчого Управління ГУНП в Житомирській області вчинили кримінальне правопорушення, яке полягає в умисному невиконанні рішення суду, яке набрало законної сили, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.382 КК України.

09 січня 2025 року ОСОБА_3 подав заяву про вчинення кримінального правопорушення (за ознаками правопорушення передбаченого ч.3 ст.382 КК України).

За наслідком звернення заявника до правоохоронних органів із заявою від 09 січня 2025 року про вчинення кримінального правопорушення, посадовими особами СУ ГУНП в Житомирській області було зареєстровано заяву в системі єдиного обліку.

Втім, на момент звернення зі скаргою до слідчого судді відомості про зазначене кримінальне правопорушення до ЄРДР не внесені.

На підставі наведеного скаржник просить визнати протиправною бездіяльність службових осіб СУ ГУНП в Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей за заявою ОСОБА_3 від 09 січня 2025 року, зареєстрованої в управління 09 січня 2025 року за номером ЄО № 33; зобов`язати уповноважених осіб СУ ГУНП в Житомирській області внести відомості за заявою ОСОБА_3 від 09 січня 2025 року.

Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив скаргу задовольнити.

Слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечувала, зазначивши що наразі ухвала слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 25 листопада 2024 року про скасування арешту майна ОСОБА_3 оскаржується в апеляційному порядку.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік, визначені ч.5 ст.214 КПК України.

Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинні містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить реальні об`єктивні дані, які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означатиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

При цьому згідно з п.4 ч.5 ст.214 КПК України та Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 №298, до Реєстру вносяться крім іншого, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в них об`єктивних фактичних даних, які б дійсно свідчили про наявність фактів та обставин, які у своїй сукупності вказують на ознаки вчинення кримінального правопорушення.

Така позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 у справі № 556/450/18, в якій суд зазначив, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ними приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Такими вагомими обставинами є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак складу злочину та підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто, за таких обставин, кримінальне провадження не може бути розпочато.

Зазначене узгоджується із правовими позиціями, викладеними у постановах ККС Верховного суду від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18 та від 30.09.2021 у справі № 556/450/18.

Така законодавча конструкція ч. 1 ст. 214 КПК України має на меті забезпечити виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, та його дієвості. Дійсно, з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР органом досудового розслідування розпочинається кропітка та об`ємна робота щодо проведення досудового розслідування: визначається слідчий (детектив) чи група слідчих (детективів), які будуть здійснювати досудове розслідування певного кримінального провадження, призначається прокурор (прокурори), які будуть здійснювати процесуальне керівництво цим кримінальним провадженням, про що приймаються відповідні рішення, проводяться слідчі та процесуальні дії. Вказані рішення та дії передбачають залучення великої кількості відповідних осіб, які мають право їх приймати чи здійснювати, передбачають витрачання великої кількості процесуального часу та бюджетних коштів.

Саме тому слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. В разі ж відсутності таких даних, слідчий, прокурор з метою недопущення вказаних негативних наслідків не повинні вносити такі відомості до ЄРДР.

Разом з цим, у разі невнесення відомостей (бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР ) заявник має право оскаржити таку відмову до слідчого судді.

Так, відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчий суддя установив, що ОСОБА_3 09 січня 2025 року звернувся до СУ ГУНП в Житомирській області із заявою, що підтверджено талоном-повідомленням Єдиного обліку № 33 про прийняття та реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію. У названому талоні зазначено таке: «09 січня до ЧЧ ГУНП в Житомирській області надійшла заява ОСОБА_3 1980 р.н. про прийняття мір до старшого слідчого СУ ОСОБА_5 , яка в період з 05.12.2024 по даний час не виконує ухвалу Корольовського районного суду м. Житомир від 25.11.2024 по справі №2961/10632124 щодо повернення належного заявнику майна».

Викладені у вказаній заяві ОСОБА_3 відомості не містять достатньо об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, а фактично свідчать про його незгоду з процесуальними діями відповідних посадових осіб. ОСОБА_3 до матеріалів скарги також надав заяву про вчинення кримінального правопорушення від 08 січня 2025 року, яка належним чином обґрунтована. Разом з тим, слідчий суддя ураховує, що в поданій скарзі ОСОБА_3 просить внести відомості до ЄРДР на підставі його заяви саме від 09 січня 2025 року.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що фактично скаржник просить зобов`язати службових осіб СУ ГУНП в Житомирській області розпочати досудове розслідування відносно службових осіб СУ ГУНП в Житомирській області. Наведене дає підстави для висновку, що суть скарги ОСОБА_3 полягає в тому, щоб зобов`язати посадових осіб СУ ГУНП в Житомирській області внести відомості до ЄРДР про вчинення злочину стосовно самих себе.

Відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» в даному випадку виникає реальний конфлікт інтересів, який полягає в суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що відповідно до п.1 ч.4 ст.216 КПК України повноваженнями щодо оцінки відомостей, викладених у заяві ОСОБА_3 про можливе вчинення кримінального правопорушення службовими особами СУ ГУНП в Житомирській області, наділені саме слідчі органи Державного бюро розслідувань.

При цьому слідчий суддя ураховує, що ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомив про те, що він вже звернувся до ДБР із заявою про вчинення злочину.

З наведених мотивів слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.304 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6