Справа №585/2184/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/194/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

засудженого - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у режимі відеокоференції в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_7 та захисника - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 липня 2023 року, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, згідно ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015), задоволено частково, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 липня 2023 року, клопотання засудженого ОСОБА_7 - задоволено частково.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції Закону України №838 - VIII від 26.11.2015) засудженому ОСОБА_7 у строк відбування покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29.10.2020, зарахувовано як строк попереднього ув`язнення при утриманні в слідчому ізоляторі, у період з 29.10.2020 по 01.12.2020 включно, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі. В іншій частині клопотання - відмовлено.

Своє рішення суд першої інстанції вмотивував тим, що у строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 слід зарахувати як строк попереднього ув`язнення при утриманні в слідчому ізоляторі, період з винесення вироку - 29.10.2020 по день набрання вироку законної сили - 01.12.2020, оскільки вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29.10.2020, останньому зараховано строк попереднього ув`язнення період з 28.03.2020 по дату вироку - 29.10.2020, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Щодо вимог засудженого про зарахування періоду з 01.12.2020 по 25.02.2021, суд першої інстанції відмовив, оскільки такий строк не є строком попереднього ув`язнення у розумінні кримінального процесуального закону, так як припинився у зв`язку із набранням вироком законної сили.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник засудженого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, відповідно якої просить скасувати ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11.07.2023, в частині відмови у зарахуванні ОСОБА_7 в строк відбування покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.03.2014, строк його попереднього ув`язнення з 13.10.2013 по 22.04.2014 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким зарахувати відповідний строк попереднього ув`язнення за відповідними правилами. В іншій частині, якою було зараховано строк з 29.10.2020 по 01.12.2020 за відповідним правилами, ухвалу суду залишити без змін.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, захисник зазначає про те, що на момент ухвалення вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29.10.2020, покарання за попереднім вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.03.2014 повністю ОСОБА_7 було не відбуто, у зв`язку з чим здійснювалось часткове приєднання покарань за правилами складання вироків.

Водночас, як вбачається зі змісту вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.03.2014, ОСОБА_7 знаходився від вартою в установі попереднього ув`язнення в період з 22.10.2013 по 22.04.2014 (момент набрання вироком законної сили).

При цьому за попереднім вироком, ОСОБА_7 був засуджений за злочин вчинений 13.10.2013, тобто до 20.06.2017.

Від так, на період попереднього тримання ОСОБА_7 під вартою з 13.10.2013 по 22.04.2014, поширюється дія Закону № 838-VIII від 26.11.2015 за принципом ретроспективної дії ( з урахуванням правової позиції Великої Палати ВС від 29.08.2018).

Засуджений ОСОБА_7 не погоджуючись з рішення суду першої інстанції також подав апеляційну скаргу, відповідно якої просить скасувати ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11.07.2023 та постановити нову ухвалу, якою перерахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за вироками Слов`янського міськрайонного суду Сумської області від 15.12.1999, 17.12.2003, 25.03.2008, 26.06.2013, 20.03.20214.

Заслухавши доповідь головуючого судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційних скарг, засудженого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які подані апеляційні скарги підтримали та просили їх задовольнити, думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін, а апеляційні скарги без задоволення, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29.10.2020 року ОСОБА_7 було засуджено за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 309, ст. 70, ст. 71 КК України, до покарання у вигляді 11 років позбавлення волі з відбування покарання в кримінально-виправній установі закритого типу.

Зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в період з 28.03.2020 року по 29.10.2020 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Розпорядженням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02.12.2020 року вказаний вирок відносно ОСОБА_7 набрав законної сили 01.12.2020 року.

Засуджений ОСОБА_7 прибув 25.02.2021 року до Роменської ВК (№ 56) Сумської області.

Ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 року, регламентовано, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 року, який набрав чинності 20.06.2017 року, ч. 5 ст. 72 КК України, змінено, а саме: попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначено, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого, (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

У строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно правовому висновку Великої Палати Верховного Суду 29.08.2018 наданої під час розгляду справи № 663/537/17, застосування норми ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу в редакції Закону від 26.11.2015 року № 838-VIII щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання. Суд вказав, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджено вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецького області від 29.10.2020 року, за злочини вчинені після 21 червня 2017 року, тобто на момент вчинення злочинів та ухвалення вироку суду редакція ч. 5 ст. 72 КК України (№ 838-VIII), не діяла, отже вказаний засудженим період - з 28.03.2020 по 25.02.2021, не підлягає зарахуванню за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (№ 838-VIII), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ба більш того, вказаний засудженим період не є попереднім ув`язненням в розумінні Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника з приводу зарахування за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.03.2014, а саме з 13.10.2013 по 22.04.2014 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, то їх обґрунтованими також вважати не можна.

Так, згідно із ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VІІІ від 26.11.2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення, у разі засудження до позбавлення волі, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Оскільки засуджений вчинив злочин (за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.03.2014) до моменту прийняття Закону № 838-VІІІ від 26.11.2015 року, а остаточне покарання засудженому призначалось за ст. 71 КК України, за сукупністю вироків (де останнім був вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецького області від 29.10.2020 року , який стосувався злочинів вчинених вже після втрати чинності Закону № 838-VІІІ від 26.11.2015 року), тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про відсутність підстав для застосування до даної справи положень Закону № 838-VІІІ.

Істотних порушень норм кримінального та кримінального процесуального закону які б могли стати підставою для скасування або зміни ухвали суду, апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного, оскільки доводи засудженого та його захисника не знайшли свого підтвердження, апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 липня 2023 року, якою було частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 - залишити без змін, а апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та захисника - адвоката ОСОБА_9 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4