Справа № 302/226/25
Провадження № 1-кп/302/62/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 рокуселище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши, за відсутності учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_4 , в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 10.02.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженця Закарпатської області, Міжгірського району, с.Верхній Бистрий, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , із повною загально середньою освітою, не працюючого, не одруженого, судимого Міжгірським районним судом 21.02.2023 року за ч.1 ст.296 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць, 03.05.2024 року звільнений з Дрогобицької виправної колонії №40 на підставі відбуття покарання, депутатом не являється,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 129 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2025 року біля 16.00 години ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , затіяв сварку із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою вказаного будинку, в ході якої, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх можливі суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті особистих неприязних відносин, тримаючи в руках кухонний ніж почав розмахуючи ним в різні сторони біля обличчя ОСОБА_4 , супроводжуючи словесними погрозами вбивством, створюючи реальні підстави своїх намірів, які потерпіла сприйняла як реальні, що могли бути в будь-яку мить реалізованими.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози.

Частинами 2 та 3 статті 381 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором додана заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена 14.02.2025 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у відповідності до положень статті 302 КПК України, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження.

Потерпіла ОСОБА_4 , відповідно до поданої письмової заяви від 14.02.2025, не заперечує проти розгляду кримінального провадження в суді у спрощеному порядку.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, враховуючи заяву обвинуваченого про визнання винуватості, його згоду зі встановленими під час дізнання обставинами та з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, враховуючи згоду потерпілої на розгляд справи в спрощеному порядку за відсутності учасників провадження, відсутність сумнівів у добровільності таких позицій обвинуваченого та потерпілої, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

У відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, відображені в обвинувальному акті.

ОСОБА_3 у поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні обставин кримінального провадження, враховуючи, що встановлені органом досудового розслідування обставини кримінального провадження не оспорюються сторонами, керуючись законом, дійшов висновку про встановлення й доведення під час розгляду обвинувального акту факту вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за частиною 1 статті 129 КК України, як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози.

За змістом частин першої та другої статті 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог статті 65 КК України: суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання (частина 1); особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень (частина 2).

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку та його наслідки, особу обвинуваченого, яка є раніше судимою, не працюючий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, а також обставини, що впливають на його покарання, з яких пом`якшуючими, відповідно до статті 66 КК України, визнає щире каяття, про що свідчить повне визнання своєї вини, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обтяжуючою обставиною, згідно статті 67 КК України, є вчинення кримінального проступку, який перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , його майнового стану, усіх обставин провадження, тяжкості вчиненого ним кримінального проступку та його наслідків, обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які б обтяжували покарання, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, дотримуючись принципів об`єктивності та неупередженості розгляду справи, суд доходить висновку, що необхідним та достатнім покаранням для виправлення і запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді пробаційного нагляду в межах строку, визначеного санкцією частини 1 статті 129 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Згідно приписів ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та в інших випадках.

Таким чином, відповідно до положень ч.4 ст.174 КПК України, враховуючи наявність підстав для призначення ОСОБА_3 покарання, не пов`язаного з ізоляцією його від суспільства, відсутність цивільних позовів у даному кримінальному провадженні, суд вважає необхідним скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11.02.2025.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 100, 124, 174, 368, 369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 129 КК України та йому призначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк два роки.

Відповідно до статті 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт накладений згідно ухвали слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11.02.2025 по справі № 302/210/25 (провадження № 1-кс/302/80/25) на кухонний ніж без маркування, загальною довжиною 27,5 см, із прозорою пластиковою рукояткою всередині якої візерунок квітів, який упаковано в спец пакет НПУ №WAR 1880438.

Речові докази: - кухонний ніж без маркування який упаковано в спец пакет НПУ №WAR 1880438, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області знищити по вступу вироку в законну силу;

- диск CD-R з відеофіксацією слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_6 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження № 000022.

Учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги на вирок до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1