Єдиний унікальний номер справи 333/3295/16-к
Номер провадження 1-кп/333/3/25
УХВАЛА

іменем України

27 січня 2025 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя
у складі: за участю: головуючого судді секретаря судового засідання прокурора обвинуваченогоОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0002607, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування 28 травня 2016 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, українки, громадянки України, маючу середню освіту, незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

-06.05.1998 року Якимівським р/с Запорізької області за ч.2 ст. 206 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнена 08.11.2000 року умовно - достроково. Невідбутий строк 11 місяців 15 днів.

-15.09.2005 року Якимівським р/с Запорізької області, за ч. 1 ст. 310 КК України - до штрафу у розмірі 510 гривень.

-22.06.2009 року Якимівським р/с Запорізької області ст. 166 КК України - до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

-02.03.2010 року Якимівським р/с Запорізької області за ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 185 КК України - до 3 років 7 місяців позбавлення волі. Звільнена 16.05.2011 року умовно - достроково. Невідбутий строк 4 місяці 16 днів.

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше засудженою за вчинення злочину проти власності, судимість за яке у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях вправлення та перевиховання не стала та повторно скоїла корисний злочин за наступних обставинах: 27.05.2016 року, приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_5 , маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, діючи повторно, із корисливих мотивів, знаходячись на привокзальній площі залізничного вокзалу «Запоріжжя 1» по пр. Соборному (Леніна) у м. Запоріжжя, шляхом зловживання довірою раніше відомого їй ОСОБА_6 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, взяла у останнього належний йому мобільний телефон «Samsung GT-S5830» вартістю 1499 гривень, заздалегідь не маючи наміру повернути його власнику, та через деякий час зникла з місця вчинення злочину та вказаним мобільним телефоном розпорядилась на власний розсуд..

В підготовчому засіданні захисник обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1ст. 284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів, який набрав чинності 09 серпня 2024 року.

Враховуючи, що зазначеним Законом змінено вартість викраденого майна, яка необхідна для визначення правопорушення як кримінально караного, а розмір викраденого майна обвинуваченого, який ставиться їй у провину не перевищує 3028 гривень, тому не утворює складу злочину за ч.2 ст. 190 КК України, просить провадження закрити.

Прокурор не заперечував проти закриття провадження у справі, у зв`язку з декриміналізацією закону, який встановлював відповідальність за вчинення крадіжки.

У підготовче засідання потерпілий не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином ,причини неявки суду не відомі.

Заслухавши клопотання обвинуваченої, думку прокурора, суд приходить до наступних висновків.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Таким чином, внесені Законом № 3886-ІХ зміни призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Законом змінено поняття «вартості вкраденого майна» для визначення кримінальної караності крадіжки,як ознаки складу злочину, передбаченого ст. 190 КК України, що призвело до часткової декриміналізації умисних діянь, які виражені в умисному викраденні чужого майна.

До набрання чинності вказаним Законом, кримінально караною вважалася крадіжка, виходячи з розміру понад 0,2 неоподатковуваного мінімуму, який за нормами адміністративного та кримінального законодавства для кваліфікації злочинів чи правопорушень, встановлювався з суми неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги.

Згідно ч.5 Підрозділу 1 Розділу XX ПК, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п. 169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 1 січня.

Станом на 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн., а 50% від його розміру становить 1514 грн. Таким чином, з огляду на зміст положень ПК України та Закону 3886-ІХ, розмір вартості викраденого майна, із якого настає кримінальна відповідальність, становить 3028 грн.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас, відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, згідно п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Отже, ОСОБА_4 інкримінується заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, вартість якого становить на суму 1 499 гривень 00 копійок.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим не є триваючим, а відтак, враховуючи вартість викраденого майна, яка є меншою 2 неоподатковуваних мінімумів, який за нормами кримінального законодавства для кваліфікації злочинів встановлюється, виходячи з суми неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги - 3028 гривень, обвинувачена підпадає під дію Закону України № 3886-IX, яким фактично декриміналізовано її кримінальну відповідальність.

З огляду на наведене, клопотання захисника про закриття кримінального провадження на підстав п. 4 - 1ч.1 ст. 284 КПК України підлягає задоволенню.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.100, 124, 128-129, 284, 395, 479-2 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження №0002607відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування 28 травня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненнікримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - закрити на підставі п.41 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-Мобільний телефон «Samsung GT-S5830», який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити у користуванні останньому;

На ухвалу може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду протягом семи діб з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 27 січня 2025 року.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя ОСОБА_1