Справа № 127/5282/25
Провадження № 1-кс/127/2393/25
У Х В А Л А

Іменем України

26 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

заявника скарги: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 15 листопада 2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000326 від 28.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою, яку мотивував тим, що постановою слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 15 листопада 2024 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000326 від 28.04.2020, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На думку заявника скарги постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, без аналізу та співставлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Як зазначається заявником, постанова слідчим прийнята незаконно, з грубим порушенням законодавства, без належної перевірки, за надуманими невірними підставами, без належної оцінки доказів, їх фальсифікації, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, заявник звернувся до суду з вищевказаною скаргою та просив її задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, однак суду надано для огляду матеріали кримінального провадження №000326.

Відповідно до частини третьої статті 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що в даному випадку, відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши думку заявника скарги, дослідивши матеріали справи та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження №000326, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги, з огляду на наступне.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до статті 24 КПК України це право гарантується кожному.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, зокрема, відповідно до пункту 3 частини першої вказаної норми на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

В той же час, статтею 284 КПК України закріплено вичерпний перелік підстав, за наявності яких кримінальне провадження підлягає закриттю, серед яких - встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Судом встановлено, що слідчим відділенням відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000326 від 28.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Реєстрації кримінального провадження передувало те, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.04.2020 по справі №127/7459/20 зобов`язано уповноважену особу Вінницького районного відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 10.02.2020 та надати заявнику, у встановленому законом порядку, витяг з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань.

На виконання вимог вищевказаної ухвали суду 28.04.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення за №000326.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №№000326 від 28.04.2020 слідує, що: «27.04.2020 року до Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області надійшла ухвала Вінницького міського суду Вінницької області про внесення відомостей до ЄРДР за заявою гр. ОСОБА_3 за фактом неправомірного виділення земельної ділянки.»

Правова кваліфікація кримінального правопорушення визначена за ч. 1 ст. 364 КК України.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що слідчими неодноразово виносились постанови про закриття кримінального провадження які були в подальшому скасовані постановами прокурорів та ухвалами слідчих суддів, зокрема востаннє постановою слідчого слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 15 листопада 2024 року кримінальне провадження №0000326 від 28.04.2020 закрито у зв`язку з відсутністю в діях посадових осіб Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.Однак, ознайомившись зі змістом оскарженої постанови, суд дійшов висновку, що вона є необґрунтованою, а зазначені у ній висновки суперечать наявним матеріалам кримінального провадження, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Згідно з частиною другою статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (частина друга статті 91 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до частини п`ятої статті 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову та можливість та порядок оскарження постанови.

Підставою закриття кримінального провадження №0000326 від 28.04.2020 стало те, що у ході досудового розслідування не здобуто доказів, які б вказували на наявність в діях посадових осіб Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Однак, такі твердження слідчого є передчасними, з огляду на наступне.

1. Як слідує з матеріалів кримінального провадження, в користуванні ОСОБА_5 , на підставі рішення 14 сесії 21 скликання Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 27.12.1993, перебувала земельна ділянка орієнтовною площею 0,25 га, розташована на території Бохоницької сільської ради, Вінницького району Вінницької області.

03.12.2013 ОСОБА_5 , будучи фактичним користувачем земельної ділянки, звернулася до Головного управління Держземагенства у Вінницькій області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га, розташованої на території Бохоницької сільської ради, Вінницького району Вінницької області.

Однак, листом за підписом першого заступника Головного управління Держземагенства у Вінницькій області ОСОБА_6 від 26.12.2013 ОСОБА_5 повідомлено про те, що:

«На ваше клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га, розташованої на території Бохоницької сільської ради, Вінницького району Вінницької області, повідомляємо наступне.

Відповідно до плану заходів Головного управління Держземагенства у Вінницькій області по бюджетній програмі «Проведення земельної реформи» на 2013 рік передбачено проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до типового технічного завдання на проведення робіт по інвентаризації, об`єктом її проведення є землі та земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, передані в користування на умовах оренди (рілля, багаторічні насадження, поліпшені сіножаті та пасовища), землі запасу та резервного фонду.

Ділянка сільськогосподарського призначення, зазначена на наданих Вами графічних матеріалах відноситься до вищезгаданих земель.

Інвентаризація земель проводиться згідно статті 35 Закону України «Про землеустрій» та порядку затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2012 р. №513. Відповідно до пункту 6 даного порядку під час проведення інвентаризації земель установлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та оформлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку, не здійснюються.

Виходячи з вищевикладеного пропонуємо вирішити підняте Вами питання за рахунок земель комунальної власності або після проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності.»

Таким чином, фактично ОСОБА_5 було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га, розташованої на території Бохоницької сільської ради, Вінницького району Вінницької області з посиланням на те, що на даний час проводиться інвентаризація земель і до її завершення вирішити таке питання неможливо.

При цьому, наказом першого заступника Головного управління Держземагенства у Вінницькій області ОСОБА_6 від 31.12.2013, тобто через чотири дні після відмови ОСОБА_5 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_7 для ведення особистого селянського господарства на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області (за межами населеного пункту) та надано у власність громадянину ОСОБА_7 земельну ділянку запасу сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Бохоницької сільської ради, Вінницького району площею 0,2378 га із кадастровим номером :01:008:0384, для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення 01.03).

Однак, наведенні вище обставини, щодо того, що ОСОБА_5 , в користуванні якої перебувала оспорювана земельна ділянка, відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку оскільки не проведена інвентаризація земель, натомість іншій особі без будь-яких перешкод (через 4 дні після відмови ОСОБА_5 ) затверджено проект землеустрою та передано цю ж саму земельну ділянку у власність залишились поза увагою слідчого, слідчим жодним чином не перевірено дані обставини, їм не надано правової оцінки та оскаржувана постанова не містить жодних висновків щодо цього.

Крім того, з досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування не проведено допиту першого заступника Головного управління Держземагенства у Вінницькій області ОСОБА_6 з приводу відомих йому обставин, тоді як саме вказаною особою в один і той же проміжок часу приймались абсолютно протилежні рішення з приводу земельної ділянки, про неправомірність відчуження якої і зазначається ОСОБА_3 у заяві про вчинення кримінального правопорушення.

2. Як слідує з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 07.08.2013 звернувся до Головного управління Держземагенства у Вінницькій області з клопотанням в якому просив: «....... надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на право власності орієнтовною площею 0,3 га на території Бохоницької сільської ради Вінницького району для ведення особистого селянського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення.»

При цьому, з наказу начальника Головного управління Держземагенства у Вінницькій області ОСОБА_8 від 05.08.2013 слідує, що було прийнято рішення про надання дозволу громадянину ОСОБА_7 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,30 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення 01.03).»

Тобто рішення про надання дозволу громадянину ОСОБА_7 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки було прийнято ще до того (за 2 дні), як сам ОСОБА_7 звернувся з відповідною заявою (клопотанням).

Однак, наведенні обставини залишились поза увагою слідчого, дані обставини не досліджені слідчим та їм не надано правової оцінки.

3. З протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 26.12.2023 слідує, що фактично процесом оформлення документів та процесом отримання земельної ділянки у власність ОСОБА_7 займалась особа на ім`я « ОСОБА_9 », якій в подальшому ОСОБА_7 і продав цю ж саме земельну ділянку.

Однак, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування взагалі не проведено жодної слідчої (розшукової) дії з метою встановлення особи на ім`я « ОСОБА_9 » та вказана особа залишилась поза увагою органу досудового розслідування, при цьому з матеріалів провадження слідує, що земельна ділянка була продана ОСОБА_10 , а не особі на ім`я « ОСОБА_9 ».

Таким чином, ключові обставини, які мають бути з`ясовані в межах даного кримінального провадження, а саме перевірка обставин, щодо правомірності відведення земельної ділянки у приватну власність, залишилися не встановленими.

Отже, слідчим ОСОБА_4 в межах досудового розслідування не вжито необхідних заходів та не здобуто доказів, які спростовують чи підтверджують відомості, вказані в заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, оскаржувана постанова слідчого є передчасною, при її винесенні слідчим не дотримано вимог КПК України, не перевірено всіх фактів та обставин кримінального правопорушення, не надано їм правової оцінки, в оскаржуваній постанові відсутнє належне обґрунтування щодо відсутності в діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Зі змісту статті 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищезазначене в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість скарги та наявність підстав для її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 93, 110, 284, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 15 листопада 2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000326 від 28.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя