Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа №: 528/1347/23 Провадження № 1-кп/528/43/25
В И Р О К

Іменем України

28 січня 2025 року м. Гребінка

28 січня 2025 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Гребінка кримінальне провадження №0000388 щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Єнакієве, Донецької області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , одруженого, на утриманні нікого не маючого, з середньою освітою, військовослужбовця, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України,

в с т а н о в и в:

В судовому засіданні встановлено, що 18 серпня 2023 року близько 16-30 год. ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в приміщенні під`їзду №1 багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_8 , діючи умисно, тримаючи у правій руці кухонний ніж, наніс потерпілому ОСОБА_8 один удар у ділянку верхньої лівої половини грудної клітки, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани лівої зовнішньо-підключичної ділянки, проникаючої у плевральну порожнину, та подібної рани в проекції остистого відростку третього грудного хребця, не проникаючої та поверхневих саден-подряпин зовнішньої-задньої поверхні верхньої третини лівого плеча та внутрішньої поверхні правого зап`ястя, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, які спричинили тривалий розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, цивільний позов не визнав. У судовому засіданні дав показання, що 18 серпня 2023 року приблизно о 16-30 год. він з дружиною знаходився за місцем проживання по АДРЕСА_2 , це був перший день його відпустки, він служить в ЗСУ, тому він випив пива, а 100 гр. горілки випив вже після подій в очікуванні працівників поліції. Коли почули стукіт у двері, обвинувачений знаходився на кухні, а відчиняти пішла дружина. Обвинувачений почув глухий удар та крик дружини, коли вийшов з кухні, побачив дружину лежачою на підлозі в коридорі, а невідомий чоловік наніс їй удар ногою. В руці у нього було щось, схоже на ніж. Обвинувачений кинувся до них, взявши з тумбочки в коридорі невеликий ніж, обмотаний скотчем, яким користувалася дружина. Потерпілий схопив обвинуваченого за праву руку. Все це відбувалося на порозі квартири, обвинувачений намагався виштовхнути потерпілого за двері, а він опирався. Почалася боротьба, яка продовжилася за дверима квартири. Потерпілий впустив свій ніж, а коли обвинувачений намагався підняти його, схопив того за ногу та почав тягнути вниз, погрожуючи. Через деякий час боротьби та намагання заспокоїти потерпілого, той його відпустив та пішов на вулицю, продовжуючи погрожувати. Коли обвинувачений з дружиною повернулися в квартиру, вона викликала швидку допомогу та поліцію. Ножі він поклав на кухні на підвіконні та більше не бачив. Десь через десять хвилин, коли він спускався на вулицю з працівниками поліції, потерпілий ще сидів на лавочці біля під`їзду, почав знову ображати та погрожувати дружині. З потерпілим він знайомий раніше не був, про ремонт в квартирі йому відомо, бо дружина відправляла гроші за роботу, але якістю вони не були задоволені, бо зіпсований матеріал та дарма витрачені кошти. Ніяких тілесних ушкоджень він потерпілому не наносив, хоч і була така можливість, він просто хотів заспокоїти потерпілого, оборонявся, бо існувала загроза їхньому життю, тим паче, потерпілий сам прийшов до них в квартиру. Він готовий відшкодувати щось потерпілому, але не таку велику суму.

Однак, вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами, дослідженими під час судового розгляду:

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 у судовому засіданні, згідно яких він зі своїм другом ОСОБА_12 робив ремонт у дружини (на той час співмешканки) обвинуваченого, ОСОБА_13 , прізвище йому невідоме, перед Новим роком, але вона сплатила тільки за матеріали, а заборгованість за роботу в сумі 6500 грн. не сплатила та зникла на вісім місяців. 18 серпня 2023 року йому зателефонували та повідомили, що жінка з`явилася в квартирі, де вони робили ремонт, разом зі своїм чоловіком. Оскільки його друг на той час помер, він поїхав туди з його цивільною дружиною, свідком ОСОБА_14 . З обвинуваченим він раніше знайомий не був. Коли десь о 16-30 год. вони приїхали до квартири, то подзвонила у двері ОСОБА_14 , а він стояв за нею. Коли двері відчинилися, там був і обвинувачений, і його співмешканка ОСОБА_13 . Дружина обвинуваченого на питання про гроші сказала, що вона все сплатила. Потерпілий ніяких тілесних ушкоджень їй не наносив, ножа у нього з собою не було. Почався конфлікт, обвинувачений вискочив з квартири з двома ножами в обох руках, потерпілий тільки встиг відштовхнути свідка за себе, після цього відступив на сходи. Один ніж був з обмотаною скотчем рукояттю, другий звичайний кухонний, як для масла. Обвинувачений встромив у нього ніж спереду, здається, лівою рукою під ключицю у легені, хоч він і намагався оборонятися, відштовхнув його руку, витягнувши ніж, та намагався тримати його руку, а потім обвинувачений другою рукою встромив інший ніж у спину. ОСОБА_13 постійно була поряд з ними та все бачила, ОСОБА_14 в той час була нижче, на майданчику між поверхами. Після того вони відпустили один одного, потерпілий вийшов на вулицю та сів на лавку, чекати обвинуваченого, бо він пообіцяв вийти до нього. У нього текла кров, але швидку допомогу ОСОБА_14 викликала на його прохання тільки, коли потерпілий почав плюватися кров`ю та втрачати свідомість. Обвинувачений на вулицю не вийшов, зачинився в квартирі та викинув ножі з балкону. Після того, як потерпілого зашили в лікарні, він ввечері давав покази в поліції, після чого пішов додому, а вранці йому стало дуже погано, тому він повернувся в лікарню під крапельницю. Наразі він продовжує лікуватися, бо обвинувачений пошкодив м`язи на руці, тому він не може працювати, постійно по лікарнях та на знеболювальних, але інвалідність він не оформлював, бо на час подій вже мав другу групу інвалідності. Ніякої пропозиції відшкодування від обвинуваченого або його дружини до нього протягом всього часу не надходило. Цивільний позов підтримав та просив задовольнити у повному обсязі;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , допитаного у судовому засіданні, згідно яких він проживає в кв. АДРЕСА_4 . 18 серпня 2023 року приблизно о 17-00 год. був інцидент в сусідньому під`їзді будинку, де він живе, бачив там поліцію та багато людей, але він до них не підходив. Обвинуваченого він не знає, вони не спілкувалися, просто бачив, бо живуть в одному будинку;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , допитаного у судовому засіданні, згідно яких він у п`ятницю, дату не пам`ятає, прийшов з роботи та ліг відпочивати, ніякі обставини стосовно кримінального провадження йому невідомі. Наступного дня його опитували працівники поліції, але він їм відповів те саме. Обвинуваченого він бачив, бо живуть в одному будинку, але вони не знайомі;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , допитаної у судовому засіданні, згідно яких вона є дружиною обвинуваченого ОСОБА_10 . На протязі липня-серпня 2023 року ОСОБА_8 вимагав у неї гроші в сумі 8000 грн. за ремонт, погрожуючи фізичною розправою, телефонував та перестрівав на вулиці, але вона їх віддавала, а він зробив неякісний ремонт, хоча до поліції вона з цього приводу не зверталася. 18 серпня 2023 року близько 17-00 год. вона знаходилась за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , разом з чоловіком, обвинуваченим ОСОБА_10 . Коли загримали у двері, обвинувачений знаходився в кухні, а відчинила вона. ОСОБА_8 вломився до квартири та вдарив її кілька разів у живіт. Вона впала, а він ще вдарив її ногою, витягнув ножа та почав їй погрожувати фізичною розправою. Чоловік вибіг з кухні та вони почали битися в коридорі. Обвинувачений виштовхнув потерпілого з квартири і вони продовжили битися там. Потерпілий тримав ніж та кидався на обвинуваченого. Обвинувачений вибив ніж у потерпілого, той впав, обвинувачений намагався підняти ніж з підлоги, але ОСОБА_8 його штовхнув, потягнув вниз між поверхами. Вона намагалася їх розтягнути, потерпілий продовжував погрожувати їй. Потім вона якось їх розтягнула та забрала чоловіка до квартири, де викликала собі швидку допомогу та працівників поліції. Ніяких ножових поранень вона не бачила, слідів крові на учасниках чи ножах не бачила. ОСОБА_8 прийшов до них зі своїм ножем, вона його не роздивилася, а другий ніж вона використовувала для розпакування посилок, він лежав на тумбочці в коридорі, ручка у нього обмотана скотчем. Після подій, перелякана та у шоковому стані, вона викинула ножі, які перед цим обвинувачений поклав на кухні, з балкону. Разом з ОСОБА_8 вона нікого не бачила, вже під час бійки побачила якусь жінку, що підіймалася сходами вже з увімкненою камерою;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , допитаної у судовому засіданні, згідно яких вона знає обвинуваченого ОСОБА_10 та його дружину, а також ОСОБА_8 , який разом з її чоловіком робив у них ремонт. Кошти за ремонт в сумі 6000 грн. їм не віддавали майже рік, тому, коли вона 18 серпня 2023 року дізналася, що обвинувачений з дружиною з`явились в квартирі, де робили ремонт, то вони з потерпілим ОСОБА_8 вирішили приїхати побалакати. Вони приїхали після обіду, точний час вже не пам`ятає. Вона постукала у двері, відчинили ОСОБА_17 , свідок спитала щодо грошей, але та відповіла, що ніхто їм нічого не винен, а навпаки, це їй винні за такий ремонт. Потім вистрибнув її чоловік, обвинувачений ОСОБА_10 , з двома ножами. Свідок вважає, що ножі були для неї, але поряд стояв ОСОБА_8 , який відштовхнув її за себе, вниз між першим та другим поверхами. Тому удари ножами отримав потерпілий. Обвинувачений тримав ножі в обох руках, ніби ніж, обмотаний скетчем, був у правій руці, та наніс потерпілому перший удар в область плеча лівою рукою й одразу другий в спину іншою рукою. Коли бійка скінчилася, обвинувачений пішов до квартири з обома ножами. ОСОБА_17 ніхто не чіпав, ніяких тілесних ушкоджень їй не наносили;

- показаннями свідка ОСОБА_18 , допитаного у судовому засіданні, згідно яких він є лікарем хірургом КНП «Гребінківська міська лікарня», завідуючим відділення, а 18 серпня 2023 року був черговим лікарем та ургентним хірургом у приймальному відділенні, куди швидкою допомогою було доставлено ОСОБА_8 . Історію хвороби почали оформлювати о 17-30 год. Було проведено ревізію рани для оцінки стану пацієнта, викликали лаборанта для взяття аналізів та рентген лаборанта для знімків грудної клітки. З передньої лівої половини грудної клітки, в області 3-4 міжребер`я по середньо-ключичній лінії активно йшла кров з піною, виходило повітря, тому було зрозуміло, що це приникаюче поранення з пошкодженням легені та м`язового шару. Він зробив пункцію плевральної порожнини, тобто з лівої плевральної порожнини була відкачена кров та рідина, яка залишилась після зашивання легені і плеври, була зашита рана і була зашита рана на спині. Якби одразу не було зроблено операцію, пацієнт би помер. На рентгенограмі було видно гематому. Потерпілого було госпіталізовано в хірургічне відділення. Все зафіксовано в історії хвороби пацієнта. Вже на другий день прямо з хірургічного відділення потерпілий разом з історією хвороби пішов на огляд до експерта;

- показаннями експерта ОСОБА_19 , допитаного у судовому засіданні, згідно яких він підтверджує дані, викладені у висновках, підписаних ним в межах даного кримінального провадження, та пояснив, що для проведення експертизи він використовував все, що перелічено у постанові слідчого, ножі також надавалися, опечатані. Всі матеріали надавалися слідчим. Те, що експертиза проводилась під час перебування потерпілого у хірургічному відділенні, не суперечить правилам, якщо стан потерпілого дозволяє це зробити. Медична карта стаціонарного хворого розповідає діагноз потерпілого та те, що бачив хірург, потерпілий може звернути увагу на ще щось, окрім вказаного там;

- витягом із ЄРДР (т. 1 а.с. 139);

- рапортами від 18.08.2023 року (т. 1 а.с. 140-141);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.08.2023 року (т. 1 а.с. 145);

- довідкою КНП «Гребінківська міська лікарня» від 18.08.2023 року за підписом чергового ургентного лікаря ОСОБА_18 , виданої ОСОБА_8 , відповідно до якої діагноз: ножове поранення лівої половини грудної клітки, проникаюче в ліву плевральну порожнину; ножове поранення м`яких тканин спини, не проникаюче в плевральну порожнину (т. 1 а.с. 146);

- протоколом огляду місця події від 18.08.2023 з фототаблицею (т. 1 а.с. 147-156);

- протоколом перегляду відеозапису від 19.08.2023 року із самим відеозаписом, відповідно до якого боротьба між обвинуваченим ОСОБА_10 та потерпілим ОСОБА_8 відбувається на сходах між поверхами, при цьому обвинувачений тримає в обох руках по ножу, чутно, як потерпілий повідомляє, що його двічі вдарили, а коли учасники розходяться, на лівій руці обвинуваченого є пляма бурого кольору, а на лівій частині футболки потерпілого можна побачити плями темного кольору (т. 1 а.с. 158-162);

- протоколами огляду від 18.08.2023 року з фототаблицями (т. 1 а.с. 165-169);

- висновком від 18.08.2023 року щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння (т. 1 а.с. 178);

- довідкою КНП «Гребінківська міська лікарня» від 21.08.2023 року за підписом лікаря хірурга ОСОБА_18 , виданої ОСОБА_8 , відповідно до якої він перебував на амбулаторному лікуванні в хірургічному відділенні з діагнозом: проникаюче ножове поранення лівої половини грудної клітки; різана рана м`яких тканин спини (т. 1 а.с. 208);

- висновком експерта № 246 від 21.08.2023 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 маються тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани лівої зовнішньо-підключичної ділянки, проникаючої у плевральну порожнину та подібної рани в проекції остистого відростку третього грудного хребця, не проникаючої, та поверхневих саден-подряпин зовнішньої-задньої поверхні верхньої третини лівого плеча та внутрішньої поверхні правого зап`ястя, що утворилися від ударної колючо-ріжучої дії гострого ріжучого предмета у вигляді леза та вістря, можливо в строк і обставинах, вказаних у постанові та підекспертним і безпосередньо передуючих зверненню за медичною допомогою та за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я. За вказаними хірургом параметрами рани в ділянці нанесення ушкодження (лівій підключичній та спини) міг бути задіяний ніж №1 (т. 1 а.с. 210-211);

- висновком експерта № 250 від 23.08.2023 року, відповідно до якого у ОСОБА_10 маються тілесні ушкодження, що утворилися можливо в строк та обставинах і положенні, вказаних у постанові та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (т. 1 а.с. 213-214);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.08.2023 року з відеозаписом (т. 1 а.с. 216-218);

- висновком експерта № 251 від 23.08.2023 року, відповідно до якого покази ОСОБА_10 з приводу отриманих ним тілесних ушкоджень не протирічать отриманим судово-медичним даним (т. 1 а.с. 220);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.08.2023 року з фототаблицею (т. 1 а.с. 221-224);

- висновком експерта № 255 від 28.08.2023 року, відповідно до якого покази ОСОБА_14 , дані нею в ході слідчого експерименту, підтверджуються судово-медичними даними, отриманими в ході експертизи ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 226);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.08.2023 року з фототаблицею (т. 1 а.с. 227-229);

- висновком експерта № 254 від 28.08.2023 року, відповідно до якого покази ОСОБА_8 , дані ним в ході слідчого експерименту, підтверджуються отриманими судово-медичними даними (т. 1 а.с. 231);

- висновками судово-імунологічних експертиз № 1306 від 18.09.2023 року, № 1307 від 14.09.2023 року (т. 1 а.с. 236, 242);

- висновками експерта № 412, № 413 від 18.09.2023 року, № 415 від 28.09.2023 року, № 414 від 11.09.2023 року судово-цитологічної експертизи (т. 1 а.с. 247-248, т. 2 а.с. 3-4, 10-12, 18-19);

- висновками експерта № 1308 від 20.09.2023 року, № 1309 від 19.09.2023 року судово-імунологічної експертизи (т. 2 а.с. 24-26, 30-32);

- висновком експерта № 173-МК від 02.10.2023 року судово-медичної експертизи (т. 2 а.с. 36-38);

- протоколами пред`явлення речей для впізнання від 06.10.2023 року, від 09.10.2023 року з фототаблицями (т. 2 а.с. 47-62);

- копією медичної карти стаціонарного хворого №2048/847, випискою № 2048 та іншою медичною документацією ОСОБА_8 у сукупності, оригінали якої було досліджено в ході судового розгляду, відповідно до якої діагноз потерпілого відкрита рана передньої стінки грудної клітки, ускладнення травматичний гемоторакс (т. 2 а.с. 182-197);

- іншими письмовими матеріалами кримінального провадження, дослідженими в суді;

- речовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду.

Що стосується заявленого захисником ОСОБА_11 клопотання про визнання доказів неналежними та недопустимими, суд зазначає наступне.

Той факт, що згідно показів потерпілого ОСОБА_8 він 18.08.2023 року давав покази у відділі поліції, не спростовує нанесення йому тяжких тілесних ушкоджень у строк та обставинах, зазначених в обвинувальному акті.

Посилання захисника на відсутність рентгенограми серед медичної документації потерпілого ОСОБА_8 не впливає на висновки експерта щодо ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки її результати описані в медичній документації, яка надавалась експерту для дослідження, а також досліджувалась під час судового розгляду. Клопотання про витребування вказаної рентгенограми для дослідження в судовому засіданні захисником жодного разу не ставилось.

Відповідно до правової позиції, висловленою у Постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.07.2021 року, справа №552/1884/20, перевіряючи правильність оцінки зазначеного висновку експерта з точки зору допустимості, колегія суддів виходить з наступного: висновок експерта є самостійним джерелом доказів (частина 2 статті 84 КПК), залучення експерта для проведення експертизи відбувалося на підставі постанови слідчої в порядку, передбаченому статтею 243 КПК; експерт є належним суб`єктом для проведення цього виду експертних досліджень і відповідає вимогам, що висуваються частинами 1, 2 статті 69 КПК та Законом України «Про судову експертизу»; експерт не здійснював за власною ініціативою збирання матеріалів для проведення експертизи; отримання ним безпосередньо від потерпілої, яка була присутньою під час дослідження, медичної документації за вказівкою слідчої не призвело до істотного порушення прав та свобод людини, а також не вплинуло на достовірність отриманих висновків.

Крім того, згідно правової позиції, висловленою у Постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 05.11.2019 року, справа №621/627/17, порядок призначення та проведення судово-медичної експертизи щодо встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого не передбачає обмежень прав та законних інтересів підозрюваного (обвинуваченого), в даному кримінальному провадженні у слідчого і прокурора не виникало обов`язку забезпечення присутності обвинуваченого під час вказаної слідчої дії.

Що стосується тверджень захисника ОСОБА_11 щодо того, що всупереч приписам ст. 290 КПК стороні захисту не було відкрито медичних документів, які були предметом експертного дослідження, а також процесуальних документів, на підставі яких проведено відповідну експертизу, суд зазначає наступне. Відповідно до правової позиції, висловленої у Постановах Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 06.02.2020 року (справа №371/891/16-к), від 08.09.2020 року (справа №746/148/19), якщо стороною обвинувачення використано висновок експерта на підтвердження винуватості особи, саме цей висновок з детальним аналізом медичної документації має бути відкритий стороні захисту при виконанні вимог ст. 290 КПК України. Водночас захист не позбавлений процесуальної можливості за необхідності клопотати про надання доступу до матеріалів, які досліджував експерт. За відсутності такого клопотання, з урахуванням ст. 22 вказаного Кодексу слід розуміти, що сторона захисту, самостійно обстоюючи свою правову позицію, не вважала за доцільне скористатися на згаданій стадії провадження правом на відкриття їй також і медичної документації. Згідно висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 27.01.2020 року (справа №754/14281/17), відсутність у матеріалах кримінального провадження медичних документів, на підставі яких сформовано висновок експерта, невідкриття цих документів стороні захисту на стадії виконання ст. 290 КПК не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в аспекті ст. 412 вказаного Кодексу, автоматично не тягне визнання експертного дослідження недопустимим доказом й скасування на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК судових рішень, якщо зазначені документи було отримано у визначеному законом порядку, і згадана сторона не клопотала про надання доступу до медичних документів або при здійсненні судового чи апеляційного провадження їй було забезпечено можливість реалізувати право на ознайомлення з такими документами.

Відповідно до правової позиції, висловленою у Постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 03.07.2019 року, справа №447/1803/16-к, безпідставними є твердження засудженого щодо обмеження його в реалізації права на захист, що полягало у відсутності в матеріалах провадження оригіналів медичної картки потерпілого. Зокрема, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим, було підтверджено висновком судово-медичної експертизи, що має самостійне доказове значення. Крім того, в суді першої інстанції було допитано експерта, якому сторона захисту могла поставити свої запитання.

Так само висловився у своїй Постанові Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду від 01.10.2019 року, справа №751/8284/17, про те, що доводи про недопустимість висновку судового медичного експерта (щодо виявлених тілесних ушкоджень у потерпілого) як доказу у справі, через те, що стороною обвинувачення не було відкрито та не надано стороні захисту для ознайомлення медичну картку потерпілого, яку було надано експерту для дослідження, не є прийнятними. Як вбачається з кримінального провадження, при ознайомленні з матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК ні засуджений, ні захисник з клопотанням про надання їм для ознайомлення медичної картки потерпілого не звертались. Медична карта потерпілого містить відомості, що стосуються персональних даних про його лікування та стан здоров`я, а тому з огляду на положення ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію», ст. 7 Закону України «Про захист персональних даних» та рішення КСУ від 30 жовтня 1997 року N 5-зп (справа N 18/203-97) могла бути надана для ознайомлення стороні захисту лише за згодою потерпілого, або за ухвалою суду.

Крім того, згідно правової позиції, висловленої у Постановах Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 18.06.2019 року (справа №740/2536/17), від 06.02.2020 року (справа №371/891/16-к), медична документація може бути отримана в інший спосіб, також передбачений КПК України, а саме - добровільно надана безпосередньо потерпілою особою або медичною установою на запит слідчого, і лише у випадку неможливості отримати документи у такий спосіб слідчий звертається до слідчого судді з метою отримати дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів.

Доводи захисника про недопустимість показань свідка ОСОБА_18 не можна взяти до уваги, оскільки зазначений свідкок повідомив суду про факти, які сприймав особисто, з боку своєї професійної кваліфікації як лікаря хірурга, а саме, надавав першу допомогу та лікування потерпілому ОСОБА_8 . Крім того, ці покази узгоджуються з іншими доказами, зокрема з об`єктивними даними, що підтверджують наявність у потерпілого тілесних ушкоджень, які виникли у зазначений ним час та обставинах, не містять суперечностей і не викликають сумнівів щодо їх допустимості, а тому суд не знаходить підстав для визнання їх неналежними та недопустимими.

Таким чином, суд приходить до висновку, що клопотання захисника зводиться виключно до незгоди з висновком експерта № 246 від 21.08.2023 року щодо ступеню тяжкості нанесених потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Суд критично сприймає покази обвинуваченого ОСОБА_10 стосовно того, що жодних тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 він не наносив, оскільки вважає їх даними з метою уникнення покарання за вчинене, а самі покази такими, що суперечать зібраним у справі доказам.

Суд критично сприймає покази свідка ОСОБА_17 щодо невинуватості обвинуваченого, дані нею в судовому засіданні, оскільки вона є близькою особою, дружиною обвинуваченого ОСОБА_10 .

Судовий розгляд кримінального провадження було постановлено проводити без допиту свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , з огляду на те, що сторона обвинувачення відмовилась від їхнього допиту.

Суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_10 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України, а саме, заподіяння умисних тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, притягувався до адміністративної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується позитивно за місцем служби.

Обставин, що згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обставиною, що згідно ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на певний строк, при цьому залишивши без змін запобіжний захід у виді взяття під варту до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_10 витрат на правову допомогу в сумі 10000 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі, моральної шкоди в сумі 100000 грн. також підлягає задоволенню у повному обсязі, враховуючи як моральні страждання потерпілого, викликані протиправною поведінкою обвинуваченого, погіршенням стану здоров`я, тривалим лікуванням та погіршенням якості життя, так і з урахуванням позиції обвинуваченого, відсутності каяття у вчиненому, а також, виходячи із засад розумності та справедливості.

Витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на шість років.

Строк відбуття покарання рахувати з 18 серпня 2023 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_1 , витрати на правову допомогу в сумі 10000 грн. та моральну шкоду в розмірі 100000 грн., а всього 110000 (сто десять тисяч) грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчої судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 22.08.2023 року скасувати.

Речові докази: оптичний DVD-R диск із відеозаписом - залишити при матеріалах кримінального провадження; кухонний ніж із рукояткою білого кольору (№1); кухонний ніж із рукояткою, обмотаною скетчем (№2); змив №1 та контрольний змив до нього; змив №2 та контрольний змив до нього; контрольний відрізок чистого марлевого бинта; футболку зеленого кольору зі слідами крові; шорти синього кольору; складний ніж чорного кольору без маркувальних знаків; змив з правої руки ОСОБА_10 ; змив з лівої руки ОСОБА_10 ; контрольний відрізок чистого марлевого бинта, які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів СПД №1 ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області - знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1