01 квітня 2025 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про оголошення в міжнародний розшук та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 , обвинувачується у тому, що 28.06.2022 в обідню пору (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом та реалізуючи умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, знаходячись на території сервісу з ремонту транспортних засобів, що по вул. Шевченка, 28, с. Зимне Володимирського району Волинської області, використовуючи штатний ключ, шляхом вільного доступу , незаконно заволодів транспортним засобом марки «Mercedes Benz C220 CDI, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , котрий знаходився на ремонті у вказаному сервісі, та належить ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілому майнову шкоду на суму 317591,28 грн.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.
Ухвалою суду від 10 серпня 2023 року судове провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 було зупинено до його розшуку.
Ухвалою суду від 13.10.2023 судове провадження було відновлено у зв`язку з встановленням місця знаходження обвинуваченого ОСОБА_5 в Республіці Польща.
Ухвалою суду від 05.03.2024 обвинувачений ОСОБА_5 повторно оголошений у розшук, у зв`язку з чим судове провадження було зупинено до його розшуку.
05 лютого 2025 року до суду надійшли клопотання прокурора Володимирської окружної прокуратури ОСОБА_3 про оголошення обвинуваченого ОСОБА_5 в міжнародний розшук та застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою суду від 05 лютого 2025 року судове провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 було відновлено з метою розгляду вказаних клопотань.
Клопотання прокурора обґрунтовані тим, що у ході проведення заходів по розшуку ОСОБА_5 встановлено, що останній 14.10.2022 виїхав за межі України через пункт пропуску «Устилуг» і по даний час перебуває за межами країни.
Оскільки оголошення обвинуваченого в розшук на території України результатів не дало та наявні відомості про перетин ним кордону України та не повернення в Україну станом на 05.02.2025, а його подальше затримання за посередництвом НЦБ Інтерполу з метою подальшої екстрадиції в Україну компетентними органами іноземної держави, без оголошення ОСОБА_5 в міжнародний розшук, неможливе, прокурор просить оголосити обвинуваченого в міжнародний розшук.
Вищенаведені дані, з урахуванням поведінки обвинуваченого, дають підстави вважати, що обвинувачений переховується від суду, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому є необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За таких обставин прокурор просить обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор підтримав свої клопотання та просив їх задовольнити.
Захисник ОСОБА_4 щодо задоволення клопотань прокурора заперечував через їх необґрунтованість та безпідставність.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Порядок оголошення особи в розшук (внутрішньодержавний, міждержавний чи міжнародний) урегульовує ст.335 КПК України, за змістом частини 1 якої розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.
Ухвалою суду від 05.03.2024 обвинувачений ОСОБА_5 повторно оголошений у розшук. Провадження у справі зупинено до розшуку обвинуваченого.
Встановлено, що ОСОБА_5 14.10.2022 перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Устилуг» та в подальшому в Україну не повертався.
Виїхавши за межі України, обвинувачений не повідомив суд про зміну свого місця проживання, не цікавиться станом відомого йому кримінального провадження і лише вжитими заходами було встановлено можливе місце його перебування.
Відповідно до ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування й судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного була застосована належна правова процедура.
Такою процедурою стосовно обвинуваченого, який перебуває за кордоном, є його притягнення до кримінальної відповідальності заочно або шляхом екстрадиції в Україну. Для ефективності судового розгляду у будь-якому разі необхідно ініціювати процедуру оголошення такої особи в міжнародний розшук.
Міжнародний розшук обвинувачених і внесення їх у базу даних Інтерполу являє собою комплекс відповідних заходів, один з яких є прийняття ухвали про оголошення особи в міжнародний розшук і направлення цієї ухвали до Національного центрального бюро Інтерполу в Україні з відповідним клопотанням для передачі в подальшому до Комісії з контролю за файлами Інтерполу задля встановлення місцезнаходження особи.
Згідно із ст.335 КПК України розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду.
Міжнародний розшук - це регламентований нормами національного та міжнародного законодавства комплекс оперативно-розшукових, інформаційно-довідкових, адміністративно-перевірочних заходів, слідчих (розшукових) дій й негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, що здійснюються на території держав-членів Інтерполу з метою встановлення місця знаходження оголошених у розшук осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді та суду й ухиляються від відбування кримінального покарання.
Положеннями п.1 ч.2 ст.575 КПК України визначено, що до клопотання про видачу особи в Україну, у тому числі, в обов`язковому порядку додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності. Таку ж вимогу закріплено і у ст. 12 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13 грудня 1957 року та в ІV розділі Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол.
Крім того, відповідно до ч.6 ст.193 КПК України обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності обвинуваченого, визначає обов`язкову наявність таких підстав, як: доведення прокурором ризиків, передбачених статтею 177 цього ж Кодексу та оголошення у міжнародний розшук.
Ураховуючи наведене, а також те, що оголошення обвинуваченого в розшук на території України результатів не дало, наявні відомості про перетин ним кордону України ще 14.10.2022 та неповернення в Україну, а його подальше затримання, за посередництвом НЦБ Інтерполу, з метою подальшої законної видачі (екстрадиції) в Україну компетентними органами іноземної держави, без оголошення у міжнародний розшук, є неможливим, тому наявні достатні підстави для задоволення клопотання прокурора про оголошення обвинуваченого в міжнародний розшук.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).
Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Володимир-Волинським міським судом Волинської області розглядається кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні нетяжкого злочину пов`язаного з незаконним заволодінням транспортним засобом.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 перебуває на стадії підготовчого провадження і на цій стадії провадження суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
У даному випадку суд вважає, що клопотання прокурора містить достатньо даних для висновку про причетність обвинуваченого до кримінального правопорушення, яке йому інкримінується.
Також суд враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Суд бере до уваги, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 перебуває у внутрішньодержавному розшуку, що підтверджує його переховування від суду у даному кримінальному провадженні. Переховуючись від суду обвинувачений, здатен незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Оскільки прокурор довів наявність підстав, передбачених статтею 177 КПК України та враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 оголошений у міжнародний розшук, а тому відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України суд розглядає дане клопотання за відсутності обвинуваченого та приходить до висновку, що клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави, так як обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.
Оскільки ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого постановляється на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України, тому відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.177,183,193,334, 335, 350 КПК України, суд
Клопотання прокурора задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження суд за участю обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Організацію виконання ухвали в частині оголошення обвинуваченого в міжнародний розшук доручити прокурору у кримінальному провадженні ОСОБА_3 .
Зупинити судове провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 до його розшуку.
Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1