Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/591/23
Провадження №1-кп/945/352/24
ВИРОК

Іменем України

19 грудня 2024 року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області кримінальне провадження №0000818, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Василівка Тульчинського району Вінницької області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , українця, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «матрос», раніше судимого: 18.06.2003 року Тульчинським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.121, ч.2 ст.296 КК України до 7 років позбавлення волі. Звільнений 06.03.2007 року, згідно ст.81 КК, невідбутий строк 2 роки 3 місяці 11 днів; 09.04.2009 року Тульчинським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.121 КК України до 7 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 15.05.2015 року, згідно ст.81 КК, невідбутий строк 7 місяців 1 день;

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.402 КК України,

встановив:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

Досудовим розслідуванням та судовим слідством встановлено, що 02.03.2022 року громадянина ОСОБА_12 , призваного за мобілізацією згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», ІНФОРМАЦІЯ_2 було відправлено до військової частини НОМЕР_3 для проходження військової служби.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 23.03.2022 року №59 матроса ОСОБА_12 призначено на посаду стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_2 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та поставлено на всі види забезпечення.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 02.03.2022 року, тобто з моменту відправлення ОСОБА_12 у військову частину НОМЕР_3 із ІНФОРМАЦІЯ_3 , він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Відповідно до ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З моменту видання Президентом України Указу «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 року на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.

Згідно п.п.1,3 ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та беззастережно виконувати накази командирів (начальників) виявляти повагу командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Згідно ст.28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих.

Згідно ст.30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Згідно ст.31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Згідно ст.35 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Відповідно до ст.37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

У відповідності до ст.127 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, солдат (матрос) (далі - солдат) у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань. Солдат підпорядковується командирові відділення.

У відповідності до статті 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, солдат зобов`язаний: додержуватися військової дисципліни, виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників).

Згідно ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, а також додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негативних наслідків.

Згідно ст.6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.

Відповідно до ч.2 ст.42 КК України, наказ або розпорядження є законними, якщо вони віддані відповідною особою в належному порядку та в межах її повноважень і за змістом не суперечать чинному законодавству та не пов`язані з порушенням конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Про запроваджений в країні воєнний стан та порядок проходження військової служби матросу ОСОБА_12 достеменно було відомо і до часу відмови виконати наказ начальника останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання та накази своїх начальників та командирів.

Проходячи військову службу, матрос ОСОБА_12 відповідно до вимог ст.ст.17, 65, 68 Конституції України, ст.ст.9, 11, 16, 28, 30, 31, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 2, 4, 6, 8 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази начальника, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, діючи в порушення вимог вищевказаних нормативних актів, матрос ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні умисного кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.

У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, особовий склад військової частини НОМЕР_2 був виведений із постійного місця дислокації за адресою: АДРЕСА_3 до тимчасового місця дислокації в Миколаївській області, у тому числі поблизу с.Радісний Сад Миколаївського району Миколаївської області, де також перебував матрос ОСОБА_12 .

У відповідності до усного наказу командира військової частини НОМЕР_2 військовим начальником в зазначеному місці дислокації військової частини був заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи військової частини НОМЕР_2 капітан третього рангу ОСОБА_16 .

Згідно розпорядження Головнокомандувача Збройних сил України №5859 ЗПУ-2 від 16.08.2022 року військова частина НОМЕР_2 повинна була здійснити планове переміщення до м.Запоріжжя.

Згідно ст.31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

У відповідності до ч.2 ст.111 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, командир роти (корабля 4 рангу) підпорядковується командирові батальйону (дивізіону кораблів) і є прямим начальником усього особового складу роти (корабля).

Отже, для матроса ОСОБА_12 , як стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_2 , станом на 30.09.2022 року прямим начальником в місці тимчасового місця перебування військової частини НОМЕР_2 , поблизу АДРЕСА_4 , був заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи військової частини НОМЕР_2 капітан третього рангу ОСОБА_16 , накази якого матрос ОСОБА_12 , як підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до капітана третього рангу ОСОБА_16 з повагою, як того вимагає ст.30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

30.09.2022 року приблизно о 10 годині 00 хвилин, заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи військової частини НОМЕР_2 капітан третього рангу ОСОБА_16 , на виконання усного наказу начальника військової частини НОМЕР_2 , здійснив шикування підлеглого особового складу військової частини, що розташовувався поблизу АДРЕСА_4 , на якому був присутній матрос ОСОБА_12 , та довів вимоги розпорядження Головнокомандувача Збройних сил України №5859 ЗГГУ-2 від 16.08.2022 року про переміщення військової частини до АДРЕСА_3 і надав усний наказ невідкладно на службовому автотранспорті убути до м.Запоріжжя.

Зазначений наказ виданий у встановленому Законом порядку, зміст наказу не суперечив чинному законодавству та не був пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод матроса ОСОБА_12 , не носив в собі подвійного тлумачення та явно злочинного змісту, у зв`язку з чим підлягав беззастережному та неухильному виконанню з боку останнього.

Проте, матрос ОСОБА_12 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_2 перебуваючи в місці тимчасової дислокації військової частини, яке розташоване поблизу АДРЕСА_4 , всупереч вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.9, 11, 16, 28, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, порушуючи військову дисципліну, прийнявши усний наказ заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи військової частини НОМЕР_2 капітана третього рангу ОСОБА_16 , який було віддано на виконання розпорядження Головнокомандувача Збройних сил України №5859 ЗПУ-2 від 16.08.2022 року, усвідомлюючи суспільно небезпечність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, прямо виразив небажання виконувати наказ начальника, що супроводжувалось усною відмовою, висловлюючи відкрито негативне ставлення до наказу та небажання його виконувати, тобто відкрито відмовився виконати наказ.

Таким чином, матрос ОСОБА_12 , обвинувачується у тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_2 , перебуваючи в місці тимчасової дислокації військової частини, яке розташоване поблизу АДРЕСА_4 , 30.09.2022 року, приблизно о 10 годині, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, всупереч вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.9, 11,16, 28, З0, 35, 37,127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, прийнявши до виконання усний наказ заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи військової частини НОМЕР_2 капітана третього рангу ОСОБА_16 , який був відносно нього прямим начальником та який віддано на виконання розпорядження Головнокомандувача Збройних сил України № 5859 ЗПУ-2 від 16.08.2022 про переміщення військової частини НОМЕР_2 до АДРЕСА_3 , діючи умисно, порушуючи військову дисципліну, усвідомлюючи суспільно небезпечність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, прямо виразив небажання виконувати наказ начальника, що супроводжувалось усною відмовою, висловлюючи відкрито негативне ставлення до наказу та небажання його виконувати

ІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_12 щодо пред`явленого обвинувачення та висновки суду.

Обвинувачений ОСОБА_12 , будучи допитаним у судовому засіданні, свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.4 ст.402 КК України визнав частково та повідомив, що він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , яка тимчасово дислокувалась поблизу АДРЕСА_4 . У вересні 2022 року ОСОБА_17 оголосив особовому складу наказ про передислокацію військової частини НОМЕР_2 з АДРЕСА_4 до м.Запоріжжя. 30.09.2022 року ОСОБА_12 та іншим військовослужбовцям збирати речі та рухатись в бік м.Запоріжжя. ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 не видали зброю, у зв`язку із чим вони відмовились їхати. Після цього їм сказали залишити територію військової частини. Вони зателефонували до генерала ОСОБА_20 , який сказав, що розбереться із ситуацією, яка склалась. Через деякий час, коли ОСОБА_12 та інші військовослужбовці знаходились в місцевому магазині, за ними приїхали. Проте забрали лише ОСОБА_21 та ОСОБА_22 . Спілкуватись з ОСОБА_12 , який залишився, військовослужбовцям заборонили. Також, ОСОБА_12 в судовому засіданні зазначив, що перебував на зв`язку із ОСОБА_23 , яка проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_2 та перебуває на посаді заступника командира роти з психологічної дисципліни та повідомляв їй, що буде їхати до Генеральної прокуратури. Наступного дня його оголосили у розшук, хоча він нікуди не тікав, оскільки добровільно пішов захищати Батьківщину й дотепер бажає продовжувати проходити військову службу. Крім того, ОСОБА_12 повідомив, що упродовж місяця вони виконували накази без зброї.

Вина ОСОБА_12 в інкримінованому йому злочині, підтверджується показаннями свідків.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_16 повідомив, що був заступником командира військової частини НОМЕР_2 . Матрос ОСОБА_12 не був його підлеглим, тому із останнім свідок особливо не контактував. У вересні вони отримали від командування наказ про передислокацію військової частини НОМЕР_2 з АДРЕСА_4 до м.Запоріжжя. Строк переміщення був до 30.09.2022 року. Свідок ОСОБА_16 особисто довів особовому складу наказ Генерального штаба. Матрос ОСОБА_12 та ще двоє військовослужбовців відмовились виконувати наказ Генерального Штаба. Свою відмову ОСОБА_12 пояснив тим, що йому не видали зброю. При цьому, зброя у останнього була відібрана у зв`язку із порушенням ним дисципліни. Також, свідок додав, що двоє військовослужбовців, які разом із ОСОБА_12 відмовились виконувати наказ, зрештою, прибули до м.Запоріжжя. При цьому, ОСОБА_12 в установлений час до нового місця дислокації військової частини не прибув. 30.09.2022 року відносно ОСОБА_12 був складений протокол про відмову виконати наказ командира.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні повідомила, що проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_2 та перебуває на посаді заступника командира роти з психологічної дисципліни. Військовослужбовець ОСОБА_12 проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 . Свідок характеризувала його, як людину емоційну та імпульсивну. Декілька разів відносно нього були складені протоколи про адміністративні правопорушення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також, було зафіксоване порушення статутних взаємовідносин між військовослужбовцями. Крім того, свідок проводила службове розслідування за обставинами про неприбуття ОСОБА_12 до військової частини після її переміщення в м.Запоріжжя 30.09.2022 року. У результаті розслідування поважні причини неприбуття ОСОБА_12 до військової частини виявлені не були. Наказ про переміщення військової частини з Миколаївської області до м.Запоріжжя надійшов від керівництва, після чого його довели до особового складу. На наказ ОСОБА_12 відреагував спочатку спокійно. Однак, згодом, коли військовослужбовці ОСОБА_24 і ОСОБА_25 не вийшли на збір, він почав поводитись емоційно. Командир ОСОБА_26 ще раз довів їм наказ, проте військовослужбовці, у тому числі й ОСОБА_12 , забрали свої речі та залишились біля входу на територію колишньої дислокації військової частини.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 повідомив, що проходив військову службу в Військовій частині НОМЕР_2 , яка дислокувалась в АДРЕСА_4 . Особисто із матросом ОСОБА_12 він знайомий не був. Під час переміщення військової частини до АДРЕСА_3 деякі військовослужбовці могли переміщатись без зброї.

Свідок ОСОБА_18 повідомив, що разом із обвинуваченим ОСОБА_12 проходив військову службу в Військовій частині НОМЕР_2 , яка дислокувалась в АДРЕСА_4 . Після отримання наказу про переміщення військової частини в АДРЕСА_3 , свідок та обвинувачений відмовились його виконувати, оскільки їм з невідомих причин не видали зброю. Наступного дня ОСОБА_18 поїхав в м.Запоріжжя.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_12 підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими та іншими доказами, а саме:

- Витягом з кримінального провадження №0000818, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2022 року, відповідно до якого за повідомленням 5-го відділу 7-го управління ДВКР СБУ №17/7/5-566 від 27.10.2022 року за фактом вчинення 30.09.2022 військовослужбовцями військової служби за призовом під час мобілізації матросом ОСОБА_12 , 1982 р.н., який проходить службу на посаді стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_2 , матросом ОСОБА_19 , 1989 р.н., який проходить службу на посаді стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_2 та матросом ОСОБА_18 , 1988 р.н., який проходить службу на посаді навідника взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_2 , непокори, тобто відкритої відмови виконати наказ командира військової частини НОМЕР_2 , оголошений заступником начальника штабу з мобілізаційної роботи військової частини ОСОБА_28 про перемщення військової частини та її особового складу з АДРЕСА_1 до м.Запоріжжя (Том 4 а.с.9);

- Повідомленням начальника 5 відділу 7 управління Департамету війькової контррозвідки Служби безпеки України ОСОБА_29 №17/7/5-556 від 27.10.2022 року, відповідно до якого у ході здійснення заходів з контррозвідувального забезпечення національних військових формувань 5 відділом отримано інформацію про факт відкритої відмови від виконання наказу своїх командирів групою військовослужбовців. Так, встановлено, що 30.09.2022 під час шикування особового складу за місцем тимчасової дислокації військової частини Південної військово-морської бази (в/ч НОМЕР_2 , ппд АДРЕСА_1 ) командиром роти охорони військової частини НОМЕР_2 лейтенантом ОСОБА_30 був оголошений наказ командира військової частини НОМЕР_2 про переміщення особового складу з АДРЕСА_5 . У той же час, група військовослужбовців: матрос ОСОБА_31 (1982 р.н.), стрілець відділення охорони в/ч НОМЕР_2 матрос ОСОБА_32 (1989 р.н.) та навідник взводу охорони роти охорони в/ч НОМЕР_2 матрос ОСОБА_33 (1988 р.н.) відкрито відмовилися виконувати наказ на території Миколаївського району Миколаївської області. З урахуванням отриманих даних, інформуємо в порядку взаємодії, з метою внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.402 КК України «Непокора». Додатково: стосовно солдата ОСОБА_12 Миколаївською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері в ЄРДР зареєстровано відомості за №

0000092 від 30.09.2022 за ч.4 ст.402 КК України, що підтверджує рецидив даного правопорушення, скоєного в умовах воєнного часу. Таким чином, в діях ОСОБА_34 , ОСОБА_35 та ОСОБА_36 , можливо, наявні ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.402 КК України. Повідомляємо для вжиття заходів реагування згідно чинного законодавства. За результатами прийнятого рішення, просимо повідомити (Том 4 а.с.10);

- Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) ОСОБА_37 Про призначення службового розслідування №103адм від 02.10.2022 року, яким було наказано провести службове розслідування стосовно невиконання наказу командира військової частини НОМЕР_2 щодо переміщення особового складу військової частини НОМЕР_2 стрільцем відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_2 матросом ОСОБА_38 , стрільцем відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_39 та навідником взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_2 матросом І.ЛЯШОК (Том 4 а.с.11);

- Актом службового розслідування заступника командира військової частини НОМЕР_2 з МПЗ начальника відділення МПЗ капітана 2 рангу ОСОБА_40 від 10.10.2022 року, відповідно до якого було запропоновано службове розслідування, призначене наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.10.2022 року №103-адм за фактом відмови від виконання наказу старшого начальника матросами ОСОБА_38 , ОСОБА_41 , І ЛЯШКОМ вважати завершеним.

За порушення вимог абзацу другого та четвертого статті 11, статті 16, абзацу другого статті 30, частини другої статті 37, статей 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзацу другого статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України матросів ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ІЛЯШКА притягнути до дисциплінарної відповідальності кожного.

За ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 Кримінального кодексу України, а саме непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану, матросом ОСОБА_38 направити повідомлення про кримінальне правопорушення до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколасві, Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону України та ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 Кримінального кодексу України, а саме непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану, матросом С.РЕДЬКІНИМ направити повідомлення про кримінальне правопорушення до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві, Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону України та ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 Кримінального кодексу України, а саме непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану, матросом ОСОБА_44 направити повідомлення про кримінальне правопорушення до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві, Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону України та

ІНФОРМАЦІЯ_5 з підлеглим особовим складом провести заняття з доведенням вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а також норм Кримінального кодексу України щодо обов?язку кожного військовослужбовця беззастережно виконувати накази командирів (начальників) (Том 4 а.с.13-23);

- Рапортом командира роти охорони військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_45 від 30.09.2022 року, відповідно до якого 30.09.2022 року під час шикування особового складу за місцем тимчасового розташування військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_1 , був оголошений наказ командира військової частини НОМЕР_2 про переміщення особового складу з міста Миколаїв до АДРЕСА_3 . Пі час оголошення наказу кап.3 рангу ОСОБА_46 наголосив на тому, що весь ос зараз убуває на транспортних засобах. всі ознайомлені з вимогами ККУ України, статутів ЗСУ м-с ОСОБА_47 : ОСОБА_48 : 1.Ляшок відмовились виконувати наказ. Підтвердження цього є відеозапис і пояснення свідків. Під час події свідками стали: г-с ОСОБА_49 : м-с ОСОБА_50 : 1-с ОСОБА_51 : м-с ОСОБА_52 : мол. л-т ОСОБА_53 : л-т ОСОБА_54 (Том 4 а.с.24);

- Рапортом заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи військової частини НОМЕР_2 капітана 3 рангу ОСОБА_55 , відповідно до якого 30.09.2022 року ним було проведено шикування особового складу в/ч НОМЕР_2 , який знаходився в пункті тимчасового базування (м.Миколаїв Дельфін). Під час шикування ОСОБА_46 довів особовому складу вимоги бойового розпорядження ГК ЗС України щодо передислокації в/ч НОМЕР_2 до нового місця базування та віддав наказ на переміщення. М-с ОСОБА_56 , м-с ОСОБА_57 та м-с ОСОБА_58 зі строю відмовилися виконувати наказ на переміщення, пояснюючи це тим, що їм не видали зброю. Письмові пояснення вони відмовились (Том 4 а.с.25);

- Рапортом заступника командира роти охорони з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 мол. лейтенанта ОСОБА_59 від 01.10.2022 року, відповідно до якого на шикуванні особового складу 30.09.2022 за місцем тимчасового розташування військової частини НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 , був відданий наказ командира військової частини НОМЕР_2 згідно розпорядження ГК ЗС України щодо переміщення особового складу з АДРЕСА_1 до м.Запоріжжя. Матроси ОСОБА_56 , ОСОБА_57 та матрос ОСОБА_58 відмовилися виконувати цей наказ і не перемістилися до м.Запоріжжя (Том 4 а.с.26);

- Рапортом головного сержанта командира відділення роти охорони взводу охорони в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_60 від 01.10.2022 року, відповідно до якого 30.09.2022 року за місцем тимчасового розташування військової частини НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_1 , був відданий наказ про переміщення особового складу з м.Миколаєва до м.Запоріжжя, який матроси ОСОБА_56 , ОСОБА_57 та ОСОБА_58 відмовилися виконувати (Том 4 а.с.27);

- Рапортом водія автомобільного відділення 2 автомобільного взводу підвозу роти МТЗ військової частини НОМЕР_2 матроса ОСОБА_61 від 01.10.2022 року, відповідно до якого 30.09.2022 року за місцем тимчасового розташування військової частини НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_1 , був відданий наказ про переміщення особового складу з м.Миколаєва до м.Запоріжжя, який матроси ОСОБА_56 , ОСОБА_57 та ОСОБА_58 виконувати відмовились(Том 4 а.с.28);

- Рапортом стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_2 матроса ОСОБА_62 від 01.10.2022 року, відповідно до якого 30.09.2022 року за місцем тимчасового розташування військової частини НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_1 , був відданий наказ про переміщення особового складу з м.Миколаєва до м.Запоріжжя, який матроси ОСОБА_56 , ОСОБА_57 та ОСОБА_58 виконувати відмовились(Том 4 а.с.29);

- Актом про відмову від виконання наказу від 30.09.2022 року, складеним заступником начальника штабу з мобілізаційної роботи в/ч НОМЕР_2 капітана 3 рангу ОСОБА_55 , відповідно до якого цим актом було засвідчено факт: невиконання наказу щодо переміщення з тимчасового перебування особового складу військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_1 до м.Запоріжжя 30.09.2022 близько 10.00 год, що унеможливило виконання наказу ГК ЗСУ про переміщення військової частини НОМЕР_2 (відмови від надання пояснень, матеріалів, виконання законних вимог) з боку: стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_2 матроса ОСОБА_63 , стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_2 матроса ОСОБА_64 , навідника взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_2 матроса ОСОБА_65 (Том 4 а.с.30);

- Рапортом командира роти охорони військової частини НОМЕР_4 лейтенанта ОСОБА_45 від 02.10.2022 року, відповідно до якого 01.10.2022 близько 23:00 м-с 1.Ляшок; м-с ОСОБА_48 повернулись до місця розташування військової частини НОМЕР_2 з АДРЕСА_5 відповідні пояснення стосовно невиконання ними наказу надали (Том 4 а.с.33);

- Рапортом командира роти охорони військової частини НОМЕР_4 лейтенанта ОСОБА_45 від 02.10.2022 року, відповідно до якого 30.09.2022 року під час підготовки до здійснення переміщення, згідно бойового розпорядження ГК ЗУ України, щодо передислокації військової частини НОМЕР_2 до нового місця дислокації у АДРЕСА_3 у матроса ОСОБА_47 , матроса 1.Ляшок та матроса ОСОБА_48 було вилучено мною їх особисту зброю: м-с Редькін АК-74-4486464 і БК 120 5.45 мм. м-с Бойко АК-74 4485126 і БК 120 5.45 мм. м-с Ляшок АК-74 6868652 і БК 120 5.45 мм. У зв?язку з тим. що по дані військовослужбовці неодноразово порушували військову дисципліну та статутні взаємовідносини між військовослужбовцями та неодноразово притягалися до відповідальності за адміністративні правопорушення, агресивно поведінку до інших військовослужбовців та начальників і систематично виявляли непокору до безпосередніх начальників. Не вдалось вилучити багнет-ножі. Після повернення 01.10.2022 року до місця розташування військової частини НОМЕР_2 матрос ОСОБА_48 , матрос 1.Ляшок свої багнет-ножі здали, багнет-ніж матроса ОСОБА_47 залишився при ньому (Том 4 а.с.34);

- Рапортом заступника командира роти охорони з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 молодшого лейтенанта ОСОБА_59 від 04.10.2022 року 30.09.2022 матрос ОСОБА_38 , матрос ОСОБА_66 та матрос І.ЛЯШОК відмовилися виконувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 щодо переміщення особового складу військової частини НОМЕР_2 з тимчасового місця перебування в АДРЕСА_5 згідно розпорядження ГК ЗСУ. Починаючи з 30.09.2022 по теперішній час матрос ОСОБА_38 на мій номер мобільного телефону регулярно здійснює телефонні дзвінки, присилає голосові та відео повідомлення, в яких наголошує, на його думку, на несправедливе ставлення по відношенню до нього, перевищення влади з боку посадових осіб військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і мною (Том 4 а.с.35);

- Протоколом огляду від 13.01.2023 року, проведеним слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_67 , у відповідності до ст. ст. 2, 9, 40, 104, 105, 106, 237, 223 КПК України, з 8 години 20 хвилин до 9 години 50 хвилин, в службовому кабінеті №11 Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві за адресою: м.Миколаїв, вул.Спаська, 18 у зв?язку із проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000818, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.402 КК України, з метою виявлення відомостей, що містять докази та інші відомості про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, провів огляд електронних файлів, які були надані досудовому розслідуванню військовою частиною НОМЕР_2 , згідно листа від 03.01.2023 №470/1/21.

Огляд проводиться при природньому освітлені, за температурою повітря 22°. Під час огляду використовувались такі технічні засоби: службова комп?ютерна техніка із моноблоком «DELL», серійний номер 69WBSY2 2, принтер XEROX.

Проведеним оглядом встановлено:

Об?єктом огляду №1 є електронний файл який має назву «30.09.2022», розмір складає 36,8 МБ (38 622 238 байтів).

При відкритті даного файлу за допомогою програмного забезпечення було встановлено, що він містить відеоролик. Далі за допомогою відео плеєру (Програвач Windows media) було відтворено відеозапис, який містить зазначений електронний файл.

Встановлено, що тривалість відеоролику складає 1 хвилину 55 секунд.

При перегляді відеозапису встановлено, що на ньому зафіксовані події шикування, під час якого чоловік довів наказ командування про зміну місця розташування військової частини та переїзд до АДРЕСА_3 . Після доведення вимог наказу один із чоловіків, який перебував у строю відмовився виконувати наказ.

За допомогою функції «PrintScreen» було здійснено скріншот із відеозапису, який містився на екрані монітору при перегляді.

Фото №1 (34 секунда відеоролика). Шикування.

Фото №2 (1 хвилина 24 секунда відеоролика). Вихід зі строю чоловіка, який відмовився виконувати наказ.

В ході огляду відеоролику було складено стенограму розмов:

Чоловік №1 (проводив шикування): Кому невідомо (нерозбірливо) бойового розпорядження (нерозбірливо) командувача військова частина перебазовується на тимчасове місце розташування до АДРЕСА_3 . Для виконання цього завдання здійснюється переміщення особового складу. Тому Зараз всі хто тут присутні завчасно грузяться в автобус і убувають до м.Запоріжжя. Питання є.

Чоловік №2 (на відео в чорному цивільному одязі, в бронежилеті): Є. Ми тільки що звонили військовому адвокату і адвокат сказав нікуди не їхати без зброї. Писав я рапорт (далі нерозбірливо). Зараз ще раз наберем.

Чоловік №1: Набирайте.

Чоловік №2: Включимо на громку связь. ОСОБА_68 сама чула. Ми некуди не їдемо. Ми без зброї не їдемо.

Чоловік №1: Єдиний є нюанс. Ми територію здали. Якщо ви залишаєтесь будь-ласка речі на КПП

Чоловік №2: Всьо. Не вопрос.

Чоловік №1: Останній раз. Добровільно. Ви відмовляєтесь.

Чоловік №2: Ми почули про свої права. Нам вже пояснили

Чоловік №1: Вам було доведено про кримінальні статті. Невиконання розпорядження, наказу. Всі знайомі. Да

Чоловік №2: Да конечно.

Чоловік №1: Всьо. Да відмовляєтесь.

Об?єктом огляду №2 є електронний файл який має назву «30.09.2022 2», розмір складає 7,73 МБ (8 113 296 байтів).

При відкритті даного файлу за допомогою програмного забезпечення було встановлено, що він містить відеоролик. Далі за допомогою відео плеєру (Програвач Windows media) було відтворено відеозапис, який містить зазначений електронний файл.

При перегляді відеозапису встановлено, що на ньому зафіксовані події шикування, під час якого чоловік довів наказ командування про зміну місця розташування військової частини та переїзд до м.Запоріжжя.

Встановлено, що тривалість відеоролику складає 24 секунди.

За допомогою функції «PrintScreen» було здійснено скріншот із відеозапису, який містився на екрані монітору при перегляді.

Фото №3 (12 секунда відеоролика).Шикування.

В ході огляду відеоролику було складено стенограму розмов:

Чоловік №1 (проводив шикування): Струнко. Наказую на виконання розпорядження Верховного головнокомандувача убити всім з міст базування до Запоріжжя. Вільно розійтись.

В ході огляду електронні файли, які були оглянуті записані на диск для лазерних систем зчитування DVD-R My MEDIA 4.7 GB, 16x, 120 min, який було поміщено до паперового конверта та посвідчено підписом слідчого. Диск зберігається у матеріалах кримінального провадження.

Додаток: оптичний диск DVD-R диск My MEDIA 4.7 GB, 16x, 120 min. (Том 4 а.с.43-47);

- Протоколом огляду від 16.01.2023 року, проведеного слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розгашованого у місті Миколаєві, ОСОБА_67 , у відповідності до ст.ст. 2, 9, 40, 104, 105, 106, 237, 223 КПК України, з «09» год. «20» хв. до «10» год. «00» хв., у приміщені за адресою: м.Запоріжжя, Південне шосе, 7 у зв?язку із проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000818, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.402 КК України, з метою виявлення відомостей, що містять докази та інші відомості про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, провів огляд електронних файлів, які були надані досудовому розслідуванню військовою частиною НОМЕР_2 , згідно листа від 03.01.2023 №470/1/21 та містяться на оптичному носії інформації DVD-R диск My MEDIA 4.7 GB, 16x, 120 min.

Огляд проведено за участю свідка: ОСОБА_69 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , якому згідно з ст.ст. 66, 67 КПК України роз?яснені його права і обов?язки. Свідка попереджено про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань за ст. 385 КК України і за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384 КК України.

Огляд проводиться при природньому освітлені, за температурою повітря 20° С. Під час огляду використовувались такі технічні засоби: службовий ноутбук «Lenovo».

Проведеним оглядом встановлено:

Об?єктом огляду №1 є електронний файл який має назву «30.09.2022», розмір складає 36,8 МБ (38 622 238 байтів).

При відкритті даного файлу за допомогою програмного забезпечення було встановлено, що він містить відеоролик. Далі за допомогою відео плеєру (Програвач Windows media) було відтворено відеозапис, який містить зазначений електронний файл.

Встановлено, що тривалість відеоролику складає 1 хвилину 55 секунд.

За результатами перегляду відеозапису свідок ОСОБА_70 пояснив, що на ньому зафіксовані обставини шикування особового складу військової частини НОМЕР_2 , яке мале місце 30.09.2022 року на якому заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_16 довів наказ командування про зміну місця розташування військової частини НОМЕР_2 та переїзд до АДРЕСА_3 . На даному шикуванні матрос ОСОБА_12 відмовився виконувати наказ командування про переїзд до м.Запоріжжя.

Особа, яка вийшла зі строю (1 хвилина 24 секунда відеоролика) вдягнений у чорний цивільний одяг, в бронежилеті, саме ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_71 пояснив, що він також був присутній на зазначеному шикуванні та є на відеоролику (на відео перший в строю).

В ході огляду відеоролику було складено стенограму розмов: Прізвища зазначені зі слів свідка ОСОБА_72 .

ОСОБА_16 : Кому невідомо (нерозбірливо) бойового розпорядження (нерозбірливо) командувача військова частина перебазовується на тимчасове місце розташування до АДРЕСА_3 . Для виконання цього завдання здійснюється переміщення особового складу. Тому зараз всі хто тут присутні завчасно грузяться в автобус і убувають до м.Запоріжжя. Питання є.

ОСОБА_12 : Є. Ми тільки що звонили військовому адвокату і адвокат сказав нікуди не їхати без зброї. Писав я рапорт (далі нерозбірливо). Зараз ще раз наберем.

ОСОБА_17 : Набирайте.

ОСОБА_12 : Включимо на громку связь. ОСОБА_68 сама чула. Ми некуди не їдемо. Ми без зброї не їдемо.

ОСОБА_16 : Єдиний є нюанс. Ми територію здали. Якщо ви залишаєтесь будь-ласка речі на КПП.

ОСОБА_12 : Всьо. Не вопрос.

ОСОБА_16 : Останній раз. Добровільно. Ви відмовляєтесь.

ОСОБА_12 : Ми почули про свої права. Нам вже пояснили

ОСОБА_16 : Вам було доведено про кримінальні статті. Невиконання розпорядження, наказу. Всі знайомі. Да

ОСОБА_12 : Да конечно.

ОСОБА_16 : Всьо. Да відмовляєтесь.

Об?єктом огляду №2 є електронний файл який має назву «30.09.2022 2», розмір складає 7,73 МБ (8 113 296 байтів). При відкритті даного файлу за допомогою програмного забезпечення було встановлено, що він містить відеоролик. Далі за допомогою відео плеєру (Програвач Windows media) було відтворено відеозапис, який містить зазначений електронний файл.

Встановлено, що тривалість відеоролику складає 24 секунди.

Свідок ОСОБА_73 пояснив, що на другому відеоролику зафіксовані обставини шикування особового складу військової частини НОМЕР_2 , яке мале місце 30.09.2022 року на якому заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_16 довів наказ командування про зміну місця розташування військової частини НОМЕР_2 та переїзд до АДРЕСА_3 . Дане шикування відбулось після попереднього шикування, на якому ОСОБА_12 відмовився виконувати наказ убити до м.Запоріжжя. На шикуванні, ОСОБА_16 ще раз довів наказ командування про зміну місця дислокації військової частини та переїзд до м.Запоріжжя.

Свідок ОСОБА_71 пояснив, що він також був присутній на зазначеному шикуванні та є на відеоролику (на відео перший в строю).

В ході огляду відеоролику було складено стенограму розмов:

Прізвище зазначено зі слів свідка ОСОБА_74

ОСОБА_16 : Струнко. Наказую на виконання розпорядження Верховного головнокомандувача убити всім з міст базування до м.Запоріжжя. Вільно розійтись.

З протоколом ознайомлений: надання надрукованого протоколу для прочитання.

Будь-яких заяв, доповнень та зауважень від учасника слідчої дії не надходило. (Том 4 а.с.48-50);

- Протоколом огляду від 17.03.2023 року, проведеного слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_67 , у відповідності до ст.ст. 2, 9, 40, 104, 105, 106, 237, 223 КПК України, в період з «12» год. «00» хв. до «12» год. «25» хв., в службовому кабінеті №11 Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві за адресою: м.Миколаїв, вул Спаська, 18 у зв?язку із проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000818, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.402 КК України, з метою виявлення відомостей, що містять докази та інші відомості про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, провів огляд мобільного телефону який належить підозрюваному ОСОБА_12 .

Перед проведенням слідчої дії підозрюваний ОСОБА_12 звернувся до слідчого із заявою про проведення огляду його мобільного телефону та долучення телефону у якості речового доказу до матеріалів кримінального провадження.

Огляд проведено за участі підозрюваного ОСОБА_12 та захисника ОСОБА_13 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю МК №001099 від 18.04.2017).

Підозрюваному ОСОБА_12 роз?яснено що у відповідності до вимог ст.63 Конституції України, особа не несе відповідальність за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім?ї та близьких родичів, коло яких визначається законом (п.1 ч.1 ст.3 КПК України), а отже вона може відмовитися давати показання відносно себе, членів сім?ї та близьких родичів.

Роз?яснено зміст ст.18 КПК України про свободу від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів чи членів сім?ї.

Особам, у присутності яких здійснюється огляд, роз?яснено їх право бути присутніми при всіх діях, які проводяться в процесі проведення цієї слідчої (розшукової) дії, робити заяви та зауваження, що підлягають обов?язковому занесенню до протоколу.

Поняті для проведення слідчої дії не залучалися.

Перед початком слідчої дії учасникам огляду повідомлено про застосування технічних засобів фіксації процесуальної дії: Panasonic full HD, з?ємний носій інформації micro SD 4GB.

Проведеним оглядом встановлено:

Об?єктом огляду є мобільний телефон ОРРО А53 в корпусі темно-синього кольору. На момент огляду мобільний телефон увімкнутий. Підозрюваний ОСОБА_12 за допомогою графічного коду розблокував дисплей телефону повідомив що телефон готовий для огляду. Далі за вказівкою слідчого ОСОБА_12 набрав на телефоні комбінацію *#06# на екрані висвітились IMEI телефону: IMEI №1 - НОМЕР_5 ; IMEI №2 - НОМЕР_6 . Далі ОСОБА_12 вивів на екран телефону номер SIM картки: НОМЕР_7 .

На питання слідчого яку інформацію він бажає надати досудовому розслідуванню ОСОБА_12 у телефоні відкрив додаток «VIBER» де зайшов до контакту « ОСОБА_75 , пояснив що даний контакт належить його сестрі, якій він надсилав файли що мають значення для кримінального провадження. У чаті зазначеного контакту підозрюваний знайшов файли, які датовані 25.10.2022: два відеофайли та один аудіофайл. При проведенні слідчої дії на телефоні були відкриті та відтворені відеофайли:

1 - тривалістю 12 секунд. Даний відеофайл містить зображення ОСОБА_12 та іншого чоловіка. Підозрюваний ОСОБА_12 пояснив, що на даному відеозаписі він та інший військовослужбовець ОСОБА_76 , вони перебувають біля території бази відпочинку «Дельфін» в с.Радісний сад Миколаївського району Миколаївської області. Дані події відбуваються після того як він та ОСОБА_76 залишилися в даному місці та не вирушили до нового місця несення служби в м.Запоріжжі. Відео знімав на свій телефон ОСОБА_76 , який у подальшому переслав йому даний відеофайл. На зазначеному відеофайлі є позначка соціальної мережі «ТікТок».

2 - тривалістю 33 секунди. На даному відео записано факт руху легкових автомобілів. Підозрюваний ОСОБА_12 пояснив, що на даному відеозаписі відображено виїзд 30 вересня 2022 року автомобілів військових службових осіб військової частини НОМЕР_2 з бази відпочинку «Дельфін» в АДРЕСА_4 до м.Запоріжжя. В цей час він та ОСОБА_21 перебували біля воріт бази відпочинку та спостерігали за даними подіями. Відео знімав на свій телефон ОСОБА_76 , який у подальшому переслав йому даний відеофайл.

Далі ОСОБА_12 в чаті контакту « ОСОБА_77 » відкрив аудіофайл, розміром 70.8KВ, який містить розмову двох чоловіків, тривалістю 18 секунд. Підозрюваний ОСОБА_12 пояснив, що це його розмова з командиром роти ОСОБА_78 . При проведенні огляду аудіофайл було запущено та прослухано.

Далі підозрюваний ОСОБА_12 у додатку «VIBER» знайшов контакт « ОСОБА_79 » та відкрив його. У чаті даного контакту міститься повідомлення «Звернення БО-14666513». Як пояснив ОСОБА_12 він звертався на Урядову лінію та залишав звернення, яке було зареєстровано за вказаним номером.

Далі ОСОБА_12 зайшов до додатку «Messenger» де відкрив скрін-шот документу. Пояснив, що згідно даного документу він лише два рази був притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Після цього ОСОБА_12 відкрив додаток «Signal» та перейшов до чату контакту « ОСОБА_80 » т.м. №. Пояснив, що це контакт командира роти ОСОБА_81 . У чаті даного контакту ОСОБА_12 перейшов до фотознімку рапорту, який датований 27.10.2022. Пояснив, що це рапорт на перевід до іншої військової частини, який було ним написано власноручно та відправлено на телефон ОСОБА_81 . Але будь-якої відповіді на даний рапорт він не отримав.

На питання слідчого чи має намір він продемонструвати інші файли та контакти, ОСОБА_12 відповів що не має.

На цьому слідча дія була завершена. На підставі заяви підозрюваного ОСОБА_12 мобільний телефон вилучено для долучення до матеріалів кримінального провадження №0000818.

Мобільний телефон був вимкнутий підозрюваним ОСОБА_12 після чого упакований у сейф пакет №B1016027 на якому поставили підписи підозрюваний, захисник та слідчий.

Заяв та зауважень в ході огляду не надходило.

Протокол прочитаний, записано вірно.

До протоколу огляду в якості додатків долучено: носій інформації microSD 4 GB на який здійснювався відеозапис огляду. (Том 4 а.с.52-54).

ІІІ. Частина статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

На підставі вищевикладеного, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, під час судового розгляду доведена «поза розумним сумнівом», а дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.4 ст.402 КК України, як відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

ІV. Мотиви суду при призначенні покарання.

Згідно з положеннями ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, у Рішенні №15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.»

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_12 судом не встановлені.

Обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_12 є рецидив злочинів.

ОСОБА_12 за місцем проходження військової служби характеризується негативно, за місцем попереднього ув`язнення в Державній установі Миколаївський слідчий ізолятор - позитивно. Також, призначаючи ОСОБА_12 покарання, суд враховує його вік та те, що він одружений; має на утриманні малолітню дитину; є військовослужбовцем; раніше судимий.

ОСОБА_12 вчинив злочин проти встановленого порядку несення військової служби, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за відсутності обставин, які пом`якшують покарання та за обставини, яка обтяжує покарання, а саме: рецидив злочинів.

Суд враховує, що в Україні продовжує діяти правовий режим воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації.

Згідно з вимогами КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Наведені обставини у своїй сукупності, свідчать про те, що виправити обвинуваченого ОСОБА_12 та запобігти його злочинній діяльності не можливо без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що обвинувачений має бути засудженим до покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції інкримініруємої йому статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Правових підстав для застосування ст.75 КК України, враховуючи зазначені вище конкретні обставини в їх сукупності та дані про особу винного, суд не знаходить.

Системне тлумачення норм статті 75 КК України дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання.

При цьому, оскільки покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, застосування ст.75 КК України при визначенні покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст.402 КК України обвинуваченим ОСОБА_12 в умовах триваючого воєнного стану в країні є недоцільним.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого, засудженого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Застосування інституту умовного звільнення (ст.75 КК України) до призначеного обвинуваченому покарання не сприятиме меті покарання та не буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Європейський суд у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява №10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Конкретні обставини справи свідчать, що досягнення мети покарання, яка полягає в ізоляції, неможливе без його реального відбування. Отже суд дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_12 без реального відбування покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання відповідатиме принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та не є надто суворим чи м`яким.

Відомості, які б спростовували даний висновок суду, відсутні.

На переконання суду обвинуваченому ОСОБА_12 слід призначити покарання без застосування положень ст.75 КК України, що буде достатнім для досягнення мети покарання, визначеної статтею 50 КК України й відповідатиме тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сприятиме виправленню винного та попередженню вчинення нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Речовим доказами у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2022 року за №0000818, за обвинуваченням ОСОБА_12 є мобільний телефон «OPPO» AS3 IMEI №1: НОМЕР_5 ; IMEI №2: НОМЕР_6 та SIM картка: НОМЕР_7 . Питання щодо речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

У даному кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_12 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. З урахуванням ризиків, визначених ст.177 КПК України, суд вважає, що до набрання вироком законної сили ОСОБА_12 слід залишити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки є підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду.

Керуючись ст.100, ст.368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_15 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.402 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_12 обчислювати з дня його фактичного затримання з 14 березня 2023 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_12 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 14 березня 2023 року по день ухвалення вироку 19 грудня 2024 року (включно), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази: мобільний телефон «OPPO» AS3 IMEI №1: НОМЕР_5 ; IMEI №2: НОМЕР_6 та SIM картку: НОМЕР_7 повернути власнику ОСОБА_12 .

До набрання вироком законної сили ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених ч.2 ст.394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1

19.12.2024