ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1428/25 Справа № 183/9686/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2025 року у кримінальному провадженні №0000971 від 03.08.2024 стосовно

ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 раніше неодноразово судимої, останній раз:

- 12 березня 2020 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнена по відбуттю покарання 04.01.2022,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_9

обвинуваченої ОСОБА_8

захисника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2025 року ОСОБА_8 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК і призначено їй покарання у виді 7 років позбавлення волі.

За обставин, викладених у вироку, 08 липня 2024 р. приблизно о 17 годині 30 хвилин. ОСОБА_8 разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 знаходилась у дворі на території домоволодіння за місцем мешкання останнього за адресою: будинок АДРЕСА_1 , де вони розпивали спиртні напої. 08 липня 2024 р. близько 19 год. 00 хв. під час розпивання спиртних напоїв між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виникла сварка та під час бійки між ними, на шиї ОСОБА_13 порвалась мотузка, на якій були дві обручки, що впали на землю. В цей момент ОСОБА_8 правою рукою підняла із землі обручку із золота 583 проби, чистою вагою 1,39г, та обручку із золота 583 проби, чистою вагою 1,37г., та поклала їх до правої кишені своїх шортів, у подальшому з місця скоєння злочину з викраденим майном пішла, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 8 402 грн. 71 коп.

Окрім того, 19 червня 2024 р. приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_8 знаходилась в приміщенні швейного цеху розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_10 , де взяла з підлоги вентилятор марки «Wetair», зі столу комбінезон, куртку, комбінезони пуховики для тварин у кількості двох штук, светр для тварин, поклала їх у два поліетиленових пакети, та з місця вчинення злочину пішла, тим самим викравши вказане майно та спричинивши потерпілому ОСОБА_10 шкоду на загальну суму 4 351 грн. 43 коп.

Крім того, 21 червня 2024 р. приблизно о 10 год. 00 хв. ОСОБА_8 знаходилась в приміщення швейного цеху розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звідки взяла зі столу бутербродницю марки Gorenje, 4 форми до неї, матрац для пластикових стільців, матеріали поролон тканина без набива, матрац для крісла, матеріал тканина бязь набивна, поролон, комбінезон для тварин (собак), ошийники для котів та собак, з місця вчинення злочину пішла, тим самим викравши вказане майно та спричинивши потерпілому ОСОБА_10 шкоду на загальну суму 4 444 грн. 15 коп.

Крім того, 24 червня 2024 р. приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_8 з приміщення швейного цеху розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звідки взяла швейну машинку марки «Leader», модель «VS 380A», після чого з місця скоєння злочину з викраденим майном пішла, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 4 963 грн 75 коп.

Крім того, 25 червня 2024 р. приблизно об 11 год. 00 хв. ОСОБА_8 з приміщення швейного цеху розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , взяла зі столу лежак круглий, крісла сірого, темно-сірого та коричневого кольорів, з місця вчинення злочину з викраденим майном пішла, чим спричинила потерпілому ОСОБА_10 шкоду на загальну суму 3 826 грн.

Крім того, 28 червня 2024 р. приблизно о 12 год. 00 хв. ОСОБА_8 з приміщення швейного цеху розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , взяла зі столу пуховики «мрамор», ошийники для котів та собак, комбінезон (для собаки), з місця вчинення злочину з викраденим майном пішла, чим спричинила потерпілому ОСОБА_10 шкоду на загальну суму 3 909 грн. 67 коп.

Крім того, 01 липня 2024 р. приблизно о 13 год. 00 хв. ОСОБА_8 з приміщення швейного цеху розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , дістала з коробки повітряочищувач марки «EWT», моделі «APH 262G», білого кольору, вартістю 9 659 грн. 50 коп., з місця скоєння злочину з викраденим майном пішла, чим спричинила потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 03 липня 2024 р. приблизно об 11 год. 45 хв. ОСОБА_8 знаходилась в приміщення швейного цеху розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , взяла зі столу ошийники для котів та собак, ошийники для тварин різного кольору, з місця вчинення злочину з викраденим майном пішла, чим спричинила потерпілому ОСОБА_10 шкоду на загальну суму 5 307 грн.

Крім того, 05 липня 2024 р. приблизно об 13 год. 25 хв. ОСОБА_8 з приміщення швейного цеху розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , взяла зі столу ошийники для котів та собак, ошийники для тварин, з місця вчинення злочину з викраденим майном пішла, чим спричинила потерпілому ОСОБА_10 шкоду на загальну суму 3 859 грн.

Крім того, 08 липня 2024 р. приблизно о 12 год. 25 хв. ОСОБА_8 з приміщення швейного цеху розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , взяла зі столу комбінезони, куртку (пальто) для тварин, комбінезон без рукавів для собак, ошийники для котів та собак, з місця вчинення злочину з викраденим майном пішла, чим спричинила потерпілому ОСОБА_10 шкоду на загальну суму 3 574 грн. 37 коп.

Крім того, 10 липня 2024 р. приблизно об 11 год. 45 хв. ОСОБА_8 знаходилась в приміщення швейного цеху розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , взяла з підлоги вентилятор чорного кольору, переноски для тварин, ошийники для тварин, комбінезон, чайники електричний Picola PSK-003, рисоварку марки Perfezza PR56 з місця вчинення злочину з викраденим майном пішла, чим спричинила потерпілому ОСОБА_10 шкоду на загальну суму 4 394 грн. 50 коп.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник, не оскаржуючи фактичні обставини справи, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з його невідповідністю ступеню тяжкості та особі обвинуваченої внаслідок суворості, застосувати до неї положення ст. 75 КК, а у разі неможливості, то призначити мінімальний строк покарання, передбачений ч. 4 ст. 185 КК.

Вказує, що суд не взяв до уваги щире каяття обвинуваченої, визнання нею вини повністю, активно сприяла розкриттю злочину. Шкода частково відшкодована шляхом повернення майна та потерпілі не наполягали на суворому покаранні. На думку захисту, суд не взяв до уваги положення ч. 2 ст. 65 КК та призначив надто суворе покарання.

Позиції учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 403 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.

До апеляційного суду надійшла відмова від апеляційної скарги прокурора ОСОБА_7 на підставі ч. 1 ст. 403 КПК.

В судовому засіданні прокурор просив прийняти відмову від апеляційної скарги прокурора ОСОБА_7 , про що сторони не заперечували та продовжено розгляд апеляційної скарги захисника.

В судовому засіданні захисник та обвинувачена підтримали апеляційну скаргу захисника та з підстав, викладених в ній, просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилаючись на її безпідставність, вирок суду першої інстанції вважав законним та обґрунтованим, тому просив залишити його без змін.

Потерпілий в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив відмовити в її задоволенні, а вирок суду залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікація її дій за ч. 4 ст. 185 КК за обставин, викладених у вироку суду в апеляційній скарзі не оскаржуються, судовий розгляд проведений за правилами ч. 3 ст. 349 КПК, а тому відповідно до ст. ст. 394, 404 КПК апеляційним судом не переглядаються.

Згідно зі ст. 370 КПК судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок суворості, апеляційний суд дійшов висновку, що вони є безпідставними, а вирок суду в цій частині є законним, обґрунтованим та ухвалений у відповідності до зазначених вище вимог закону, які суд першої інстанції виконав належним чином та мотивував прийняте рішення, з огляду на наступне.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Домірність покарання за злочин є проявом справедливості як однієї з основоположних засад кримінального провадження.

Системне тлумачення цих правових норм дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання, разом з цим, з огляду на положення ст. 75 КК, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що обираючи ОСОБА_8 вид і розмір покарання, суд першої інстанції дав належну оцінку ступеню тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, виходячи не лише з визначених у ст. 12 КК формальних критеріїв, а й з особливостей конкретного кримінального правопорушення.

Так, суд першої інстанції взяв до уваги, що обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, остання раніше неодноразово судима, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває, офіційно не працює, за місцем проживання зарекомендувала себе негативно, на утриманні неповнолітніх дітей не має та не одружена. Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття, а обставин, що його обтяжують, судом не встановлено.

При цьому апеляційний суд, як і суд першої інстанції, враховує особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима, у тому числі за вчинення аналогічних злочинів проти власності, судимість за які не зняті та не погашені в установленому законом порядку, після звільнення з місць позбавлення волі по відбуттю покарання, на шлях виправлення не стала та знову вчинила ряд епізодів кримінального правопорушення проти власності.

У зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправити обвинувачену та запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень неможливо без її ізоляції від суспільства.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину проти власності, велику кількість скоєних епізодів крадіжки, а саме одинадцять, вчинених в умовах воєнного стану, особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима, не працевлаштована, не має міцних соціальних зв`язків, та усіх обставин у справі, наявності обставини, що пом`якшує покарання та відсутності обставин, що його обтяжують, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що реальне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті є необхідним та достатнім для її виправлення і запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Будь-яких даних, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину та давали б підстави для застосування положень ст. 75 КК у кримінальному провадженні не встановлено.

Статтею 414 КПК як одну з підстав для зміни вироку визначено невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Так, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в розмірі, передбаченому санкцією ч. 4 ст. 185 КК, що, на думку апеляційного суду, відповідає ступеню тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення та відомостям про її особу.

Таким чином, захисник не навів в апеляційній скарзі належних доводів та аргументів, чому призначене обвинуваченій покарання є явно несправедливим внаслідок його суворості, всі обставини, які впливають на вид і розмір покарання враховані місцевим судом, а відтак покарання, призначене ОСОБА_8 за вчинене кримінальне правопорушення є законним, обґрунтованим та достатньо мотивованим, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Будь-яких інших доводів, які б свідчили про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та вказували на необхідність зміни або скасування вироку суду апеляційна скарга не містить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для зміни або скасування оскарженого судового рішення, при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції не встановлено.

З огляду на вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а вирок суду слід залишити без змін.

Керуючись статтями 404, 405, 407 КПК, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4