№ провадження 1-в/646/496/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м.Харкові клопотання засудженого ОСОБА_4 про вирішення питання про зарахування строку перебування під домашнім арештом до строку відбування покарання ОСОБА_4 засудженого за вироком Старобільського районного суду Луганської області від 30.11.2020 р.,

ВСТАНОВИВ:

За вироком Старобільського районного суду Луганської області від 30.11.2020 р. було засуджено ОСОБА_4 за ч.1 ст.115 КК України до семироків позбавлення волі.

Суд зазначив, що строк покарання відраховувати з моменту фактичного затримання. В строк покарання зарахувати термін знаходження ОСОБА_4 під вартою з 26 грудня 2017 року по 27 серпня 2020, з розрахунку день попереднього ув`язнення за день тримання під вартою.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний ОСОБА_4 , залишити до набрання вироком законної сили.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про вирішення питання про зарахування строку перебування засудженого ОСОБА_4 знаходження під домашнім арештом з 27.08.2020 по 19.10.2020, у строк відбування покарання за вищезазначеним вироком суду.

Прокурор не заперечував проти задоволення даної заяви.

Учасники справи у судове засідання не прибули, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.

З урахуванням строків розгляду справи та положень ст.539 КПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.

Дослідивши доводи клопотання та матеріали справи, суд приходить до наступного.

Виходячи з засад законності та застосовуючи аналогію кримінального процесуального закону стосовно вирішення питань підсудності клопотання за ч. 5 ст. 72 КК України, виходячи з того, що заявлене клопотання порушує питання про фактичне скорочення терміну призначеного судом покарання, що дає підстави вважати пом`якшенням покарання, а відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України питання про пом`якшення покарання із застосуванням ст.72 КК України відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України віднесено до компетенції місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

За вироком Старобільського районного суду Луганської області від 30.11.2020р. було засуджено ОСОБА_4 за ч.1 ст.115 КК України до семироків позбавлення волі.

Строк покарання рахувався з моменту фактичного затримання. В строк покарання зарахований термін знаходження ОСОБА_4 під вартою з 26 грудня 2017 року по 27 серпня 2020, з розрахунку день попереднього ув`язнення за день тримання під вартою.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний стосовно ОСОБА_4 , залишений до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_4 відбуває покарання за зазначеним вироком у Державній установі «Диканівська виправна колонія № 12»

Судом встановлено, що згідно з письмової інформації Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.09.2024 № 01-07/228/2024, ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 27.08.2020 у справі № 409/528/18, обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінено запобіжний заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 19.10.2020 у справі №409/528/18 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінено на домашній арешт у нічний час, який полягає в забороні залишати житло у нічний час з 21:00 до 07:00 год.

Отже, по вказаному кримінальному провадженню до засудженого ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту у період з 27.08.2020 року по 19.10.2020 року включно.

28 березня 2024 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 28.03.2023 № 3342-IX, яким було доповнено ст. 72 КК України частиною 7, згідно з якою домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання.

За таких обставин, суд вважає, що саме строк застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у період з 27.08.2020 року по 19.10.2020 року підлягає зарахуванню в строк відбуття покарання ОСОБА_4 за правилами передбаченими ч.7 ст. 72 КК України із розрахунку «три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі».

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_4 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 72 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.

На підставі ч. 7 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 3342-IX від 23.08.2023) засудженому ОСОБА_4 у строк покарання за вироком Старобільського районного суду Луганської області від 30.11.2020 р. зарахувати строк цілодобового домашнього арешту у період з 27.08.2020 року по 19.10.2020 року включно, із співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м.Харкова.

Суддя ОСОБА_1