Справа № 522/1163/25
Провадження № 1-«кс»/522/656/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 від 22.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Так, в провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000059, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 305 КК України.

В ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_5 21.01.2025 при невстановлених слідством обставинах у невстановлені час і місці, маючи умисел на незаконне переміщення через митний кордон України раніше придбаної за невстановлених розслідуванням обставин особливо небезпечної психотропної речовини «PVP» масою брутто 18,5 гр., з приховуванням від митного контролю, помістив її в поліетиленовий пакунок, який в свою чергу приховав у своїй одежі, з метою приховування від митного контролю та ускладнення виявлення заборонених речовин (засобів) службовими собаками правоохоронних органів України.

В подальшому, ОСОБА_5 продовжуючи свою злочинну діяльність та переслідуючи мету контрабанди особливо небезпечної психотропної речовини «PVP» з України до Республіки Молдова, 22.01.2025, об 02 год. 30 хв., маючи при собі попередньо приховану особливо небезпечну психотропну речовину «PVP» масою брутто 18,5 грам., перебуваючи в якості пасажира автобусу марки «Scania» державний номер НОМЕР_1 », прибув в зону митного контролю ВМО №3 пункту пропуску «Старокозаче» митного посту «Білгород-Дністровський» Одеської митниці сполученням Одеса (Україна) Кишинів (Молдова).

Після цього, 22.01.2025 приблизно після 02 год. 30 хв. ОСОБА_5 , реалізовуючи злочинний умисел, будучи обізнаним із порядком перетину митного кордону України, маючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину «PVP» масою брутто 18,5 гр., яка підлягає обов`язковому письмовому декларуванню та обіг якої на території України заборонений, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків в вигляді порушення встановленого порядку переміщення психотропних речовин через митний кордон України, знаходячись в смузі руху «червоний коридор» не заявив про наявність у нього зазначеної речовини, не пред`явив її до митного огляду та умисно не повідомив будь-який правоохоронний орган про її наявність у нього.

В подальшому, під час спільного митно-прикордонного контролю з залученням службової собаки «Кеп» кінологічної служби Одеської митниці, в ході особистого огляду речей ОСОБА_5 було виявлено прихований пакунок з кристалічною речовиною білого кольору масою брутто 18,5 гр.

В подальшому, проведений експрес тест NARKII дав позитивний результат на солі « PVP». За результатами чого було складено акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу та протокол про порушення митних правил.

При цьому «PVP» віднесено до списку № 2 таблиці І « Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, зі змінами та доповненнями .

Вага 18,5 грам - «PVP» відповідно до таблиці № 3 Наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць незначних, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, що знаходяться в незаконному обігу» утворює особливо великий розмір.

Відповідно частини 5 до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 № 8, незаконне переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані.

Таким чином, ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 305 КК України, за кваліфікуючими ознаками: закінчений замах на вчинення контрабанди особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

22.01.2025 під час проведення огляду місця події пункту пропуску «Старокозаче» відділу митного оформлення № 3 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці, який розташований за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, автошлях P-72 контрольно-пропускний пункт «Старокозаче» та його службових приміщень було виявлено та вилучено полімерний пакет, в середині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору, брутто 18,5 грам, яка поміщено в сейф пакет 2824329; спрацюваний експрес тест NARК-II; паспорт громадянина Республіки Молдова НОМЕР_2 виданий 08.11.2023; протокол про порушення митних правил № 0039/UA500000/2025 від 22.01.2025, на 3 арк.; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі від 22.01.2025, на 1 арк.; повідомлення № 3 про протиправне діяння, що містить ознаки злочину від 22.01.2025, на 2 арк. та митна декларація від 22.01.2025.

Крім того, в ході проведення особистого огляду підозрюваного ОСОБА_5 були виявлені та вилучені два мобільних телефона моделі «Redmi» з сімкартками, номера та імеі, яких зафіксувати не надалось можливим у зв`язку з відмовою власника надати коди доступу.

На теперішній час вилучена речовина є безпосереднім предметом злочину, використаний експрес тест, документація, щодо документування неправомірних дій ОСОБА_5 та вилучені при ньому мобільні телефони містять відомості, що є предметом дослідження зазначеного провадження та безпосередніми доказами злочину та речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню.

Прокурор та слідчий до суду не з`явились. Прокурор надала заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримала та просить задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності слідчого та прокурора.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали які обґрунтовують його доводи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21.02.1986 у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи викладене вище та практику ЄСПЛ, застосування якої є безумовною складовою національного законодавства, є обґрунтовані підстави накладення арешту на відповідне майно, що при наявних обставинах кримінального провадження є виправданим та пропорційним заходом забезпечення кримінального провадження, який при наявних потребах досудового розслідування виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт майна, який також необхідно накласти з метою збереження речових доказів.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Слідчим в клопотанні конкретно вказаний перелік майна, на яке належить накласти арешт, а також до нього додані документи, якими він обґрунтовує його доводи.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9,98,131,170-173,309,376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на документи та речі вилучені, під час проведення огляду місця події пункту пропуску «Старокозаче» відділу митного оформлення № 3 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці, який розташований за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, автошлях P-72 контрольно-пропускний пункт «Старокозаче» та його службових приміщень від 22.01.2025,а саме: кристалічну речовину білого кольору, брутто 18,5 грам, яка поміщено в сейф пакет 2824329; спрацюваний експрес тест NARК-II; паспорт громадянина Республіки Молдова НОМЕР_2 виданий 08.11.2023; протокол про порушення митних правил № 0039/UA500000/2025 від 22.01.2025, на 3 арк.; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі від 22.01.2025, на 1 арк.; повідомлення № 3 про протиправне діяння, що містить ознаки злочину від 22.01.2025, на 2 арк.; митну декларацію від 22.01.2025 та два мобільних телефони моделі «Redmi», належні підозрюваному ОСОБА_5 та вилучені 22.01.2025 під час його особистого обшуку під час затримання за підозрою у вчинені злочину.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: