КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/6770/2024 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 276 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер справи: 361/9548/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , в якій у межах кримінального провадження № 0001498 від 02 червня 2024 року ставилося питання про скасування повідомлення від 01 липня 2024 рокуОСОБА_7 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 подала в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити її скаргу та скасувати повідомленняОСОБА_7 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також зобов`язати орган досудового розслідування вчинити дії щодо виключення із Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у цьому кримінальному провадженні про підозру ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Зокрема, апелянт стверджує, що повідомлена ОСОБА_7 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, є необґрунтованою. При цьому автор апеляції вказує, що у повідомленні про підозру не правильно зазначено місце перебування та місце реєстрації підозрюваного, а також відомості про його судимість, оскільки ОСОБА_7 вважається до цього часу раніше не судимий з огляду на те, що вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2019 року, постановлений відносно нього, не вступив в законну силу, так як 20 грудня 2019 року потерпілі подали апеляційні скарги і справа до суду не повернута.

Далі в апеляційній скарзі захисник звертає увагу, що доручення про початок досудового розслідування від 02 червня 2024 року було підписано старшим слідчим СВ Броварського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , а не керівником органу досудового розслідування як таким, що наділяє слідчого повноваженнями здійснювати досудове розслідування, що є грубим порушення норм чинного процесуального законодавства. Крім того, апелянт зазначає, що слідчий ОСОБА_9 доручив проведення досудового розслідування слідчому СВ Броварського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , однак не мав на це законного права, оскільки не є керівником органу досудового розслідування.

Також автор апеляції вказує, що 02 червня 2024 року слідчий СВ Броварського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_11 надіслав повідомлення про початок досудового розслідування керівнику Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_12 , хоча не був на той момент призначений здійснювати досудове розслідування з огляду на те, що доручення було адресовано слідчому ОСОБА_10 , чим було порушено норми п. 8 ч. 1 ст. 3, ст. 39 КПК України. При цьому захисник ставить до відому, що лише 03 червня 2024 року постановою заступника начальника слідчого відділення СВ Броварського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_13 були надані повноваження на розслідування кримінального провадження № 0001498 від 02 червня 2024 року слідчому ОСОБА_10 та слідчому ОСОБА_14 .

Таким чином, апелянт вважає, що жоден із зазначених вище слідчих не мав права розпочинати досудове розслідування та повідомляти про це окружну прокуратуру, оскільки вони не могли здійснювати жодних дій, не будучи наділеними відповідними повноваженнями керівника органу досудового розслідування.

Також захисник зазначає, що орган досудового розслідування не прийняв до уваги, щоОСОБА_7 є військовослужбовцем та повідомив йому про підозру як цивільній особі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був завчасно проінформований, у зв`язку з чим колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, Броварським РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001498, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 червня 2024 року за ознакамикримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

01 липня 2024 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

25 вересня 2024 року захисник ОСОБА_6 в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України звернулась в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 до Броварського міськрайонного суду Київської області зі скаргою, в якій просить скасувати у кримінальному провадженні № 0001498 від 02 червня 2024 року повідомлення ОСОБА_7 від 01 липня 2024 року про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

01 жовтня 2024 року ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області у задоволенні зазначеної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні вказаної скарги захисника ОСОБА_6 , поданої в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на повідомлення від 01 липня 2024 року ОСОБА_7 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення захисника ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_15 , дослідив матеріали, які додані до скарги, та прийшов до висновку про відсутність підстав для скасування у кримінальному провадженні № 0001498 від 02 червня 2024 року повідомленняОСОБА_7 від 01 липня 2024 року про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки повідомлення про підозру було здійснено в порядку, передбаченому КПК України, а його зміст відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором, яке має містити такі відомості як: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Надані до суду апеляційної інстанції матеріали провадження дають підстави прийти до висновку, що повідомлення від 01 липня 2024 року про підозру ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відповідає зазначеним вимогам ч. 1 ст. 277 КПК України і було здійснено у відповідності до вимог ст. 278 КПК України. При цьому слід наголосити, що військовослужбовці, відповідно до ст. 480 КПК України, не є окремою категорією осіб, щодо яких здійснюється особливий порядок кримінального провадження, а тому слід визнати безпредметнимпосилання автора апеляції на те, що орган досудового розслідування не прийняв до уваги, що ОСОБА_7 є військовослужбовцем та повідомив йому про підозру як цивільній особі.

Що ж стосується безпосередньо доводів захисника про незаконність повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, то колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину та встановлювати конкретну кваліфікацію дій (бездіяльності) підозрюваного, за вчинення яких він має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний визначити, чи не було допущено органом досудового розслідування при складанні, погодженні та врученні особі повідомлення про підозру порушень вимог ст. ст. 276 - 278 КПК України. Таких порушень колегією суддів не виявлено.

В свою чергу, як встановила колегія суддів, захисник ОСОБА_6 до матеріалів за її скаргою на повідомлення про підозру не надала жодного доказу, який би міг хоча б якимось чином викликати сумніви у обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Отже, з огляду на зміст повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, роз`яснення останньому суті цієї підозри та його прав, які викладені у ст. 42 КПК України (а. с. 51 - 54), колегія суддів вважає, що у слідчого судді були всі підстави для висновку про вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення у відповідності до вимог закону, а тому доводи апелянта про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді є непереконливими. До того ж, слідчий суддя при розгляді скарги захисника ОСОБА_6 вивчив матеріали провадження, повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань, що стосуються вручення особі повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення і про обґрунтованість такої підозри, та належним чином мотивував своє рішення про відсутність підстав для задоволення скарги захисника.

Таким чином, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, в тому числі і стосовно повідомлень про початок досудового розслідування, колегією суддів не вбачається.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 276 - 278, 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України,колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , в якій у межах кримінального провадження № 0001498 від 02 червня 2024 року ставилося питання про скасування повідомлення від 01 липня 2024 року ОСОБА_7 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4