справа № 606/344/25
Ухвала

03 березня 2025 року м. Теребовля

Слідчий суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 підозрюваного ОСОБА_4 розглянув погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 клопотання заступника начальника СВ ВП (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Григорівка, Чаплинського району Херсонської області, місце реєстрації - селище Гніздичів Стрийського району Львівської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовець роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце несення служби ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого 28.03.2014 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000015 від 15.01.2025 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Теребовлянського районного суду Тернопільської області звернулася заступник начальника СВ ВП (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до ОСОБА_4 .

Вивченням клопотання із долученими до нього додатками та заслуховуванням учасників розгляду клопотання встановлено наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ст.2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів" правоохоронними органами є органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» Військова служба правопорядку у Збройних Силах України - спеціальне правоохоронне формування у складі Збройних Сил України, призначене для забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців Збройних Сил України у місцях дислокації військових частин, у військових навчальних закладах, установах та організаціях, військових містечках, на вулицях і в громадських місцях; для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у Збройних Силах України, їх припинення; для захисту життя, здоров`я, прав і законних інтересів військовослужбовців, військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, працівників Збройних Сил України, а також для захисту майна Збройних Сил України від розкрадання та інших протиправних посягань, а так само для участі у протидії диверсійним проявам і терористичним актам на військових об`єктах.

14.01.2025 року о 08:00 годині старший офіцер відділення запобігання вчиненню, виявлення і припинення кримінальних та інших правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_3 майор ОСОБА_7 на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.01.2025 року заступив в добовий наряд старшим групи оперативного реагування.

На підставі інформації, отриманої від начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо протиправної поведінки військовослужбовця ОСОБА_4 , ОСОБА_7 в складі групи оперативного реагування ІНФОРМАЦІЯ_4 14.01.2025 року близко 20 години прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 .

З метою з`ясування всіх обставин конфлікту за участю військовослужбовця ОСОБА_4 , ОСОБА_7 відрекомендувався йому як працівник Військової служби правопорядку та пред`явив службове поcвідчення, та з метою опитування ОСОБА_4 , розпочав з ним спілкування. Під час спілкування із майором ОСОБА_7 ОСОБА_4 поводив себе агресивно, погрожував побиттям працівників Військової служби правопорядку.

14.01.2025 року бл. 22:50 години ОСОБА_4 , йдучи коридором ІНФОРМАЦІЯ_2 поряд із ОСОБА_7 , знаючи що останній є військовослужбовцем Військової служби правопорядку, який відповідно до ст. 2 ст.2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів" є працівником правоохоронного органу, діючи в порушення вимог ст. ст. 3, 24, 68 Конституції України, умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, розуміючи протиправність та суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, з особистих міркувань, демонструючи явну неповагу до авторитету державної влади, зловив передпліччям ОСОБА_7 за шию, здавивши її. Не послаблюючи здавлювання шиї ОСОБА_7 передпліччям, ОСОБА_4 штовхнув його назад, підставивши при цьому свою ногу, в результаті чого кинув ОСОБА_7 на підлогу та впав на нього. Лежачи на підлозі ОСОБА_4 продовжив здавлювати передпліччям шию ОСОБА_7 та наносити йому удари вільною рукою в ділянку тулуба, поки його дії не були припинені іншими особами.

В результаті вказаних дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лівого плечового суглоба у виді повного вивиху головки плечової кістки та пошкодження зв`язкового апарату (розривів передньо-нижньої суглобової губи, нижньої плечолопаткової зв`язки, підлопаткового, підосного малого круглого та дельтовидного м`язів, великого круглого м`язу довгої латеральної гілок триголового м`язу, сухожилка надосного м`яза, пошкодження Хілл-Сакса), що супроводжувалась розвитком тендинозу надосного підлопаткового і підосного м`язів, гемартрозу та бурситу, що є своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу середньої тяжкості тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

28 лютого 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

Показами потерпілого ОСОБА_7 , які відображені в протоколі допиту від 15.01.2025;

Показами свідка ОСОБА_8 , які відображені в протоколі допиту від 21.01.2025;

Показами свідка ОСОБА_9 які відображені в протоколі допиту від 15.01.2025

Показами свідка ОСОБА_10 які відображені в протоколі допиту від14.02.2025

Показами свідка ОСОБА_11 які відображені в протоколі допиту від 22.01.2025

Показами свідка ОСОБА_12 які відображені в протоколі допиту від 05.02.2025

Висновком судово-медичної експертизи №42 від 29.01.2025

Санкцією ч.2 ст.345 КК України передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до 5 років, або позбавлення волі на той самий строк.

На даний час існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення тобто ризики, передбачені п.п.3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню чи судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам:

Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Наявність даного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_4 із свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 безпосередньо знайомий та перебувають у службових відносинах, а тому може чинити відповідний тиск на них, шляхом погрози та вмовляння він може схиляти їх до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування чи судового розгляду. Ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні є об`єктивним і полягає у процедурі отримання свідчень від таких учасників кримінального процесу, а саме після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч.1,2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

У даній справі ризик впливу на свідків та потерпілого, позаяк кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, потерпілий, свідки у кримінальному провадженні безпосередньо судом не допитувалися.

Вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України). Наявність вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_4 є раніше судимим за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та після відбування покарання на шлях виправлення не став, а вчинив новий злочин.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 не заперечив щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 не заперечив щодо застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, те, що підставою застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п. 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України може незаконно впливати на свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оскільки безпосередньо знайомий та перебувають у службових відносинах, вчинити інше кримінальне правопорушення, наявність вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_4 є раніше судимим за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та після відбування покарання на шлях виправлення не став, а вчинив новий злочин.

Таким чином наявність перелічених ризиків передбачених п. 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу та підтверджується наявними в матеріалах досудового розслідування даними, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених у п. 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 176-179, 193-196, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

прибувати до заступника начальника СВ ВП №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 та слідчого СВ ВП №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_13 за першою вимогою;

повідомляти слідчого, прокурора суд про зміну свого місця проживання та місця несення служби;

уникати спілкування із свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 з приводу обставин вчинення ним даного злочину.

Зобов"язання, зазначені в ухвалі, застосовуються до ОСОБА_4 на строк у два місяці з дати винесення цієї ухвали.

Порушення умов особистого зобов"язання, передбачених пунктом 2 цієї ухвали, має наслідком застосування грошового стягнення у розмірі 2 мінімальних заробітних плат.

Копію цієї ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника начальника СВ ВП (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: