ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/6893/24

Провадження № 1-кп/210/848/24

02 квітня 2025 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 , за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

сторони кримінального провадження та інші учасники судового розгляду, які приймали участь у судовому розгляді: прокурори Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представник потерпілого, цивільного позивача, ПАТ "АрселорМіталл Кривий Ріг" - ОСОБА_6 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 , обвинувачений, цивільний відповідач - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому у судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг кримінальні провадження, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 03 липня 2024 року за №0000777, 26 грудня 2024 року за №0001615 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Мала Олександрівка Херсонської області, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, на утриманні дітей не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 19 березня 2012 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 9 років позбавлення волі. 17.06.2020 року звільнений по відбуттю строку покарання;

- 20 листопада 2024 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 1 рік.

- 29 січня 2025 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. Цим же вироком постановлено вирок Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2024 року яким ОСОБА_8 засудженого за ч.4 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України виконувати самостійно.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

ОСОБА_8 , будучи раніше засудженим, маючий не зняту та не погашену судимість, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив нові корисливі злочини за наступних обставин.

02.07.2024 близько 17.30 годині, ОСОБА_8 , знаходячись на пр. Університецький в Металургійному районі м. Кривого Рогу, зайшов до приміщення аптеки «Аптека інтернет цін», де його увагу привернув тимчасово залишений без нагляду потерпілою ОСОБА_9 мобільний телефон, в цей час у ОСОБА_8 виник раптовий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, після чого реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, діючи в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/22, перебуваючи в приміщення аптеки «Аптека інтернет цін», що розташована за адресою пр. Університецький, 38 в Металургійному районі м. Кривого Рогу, переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, із корисливого мотиву, шляхом вільного доступу із прилавку, таємно викрав мобільний телефон «Xiaomi», моделі «Redmi Note 12 Pro», вартість якого відповідно до судово товарознавчої експертизи від 22.11.2024 № 4026 складає 6565,28 грн., що належить ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_8 з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь та розпорядившись ними на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_8 , 08.07.2024 в обідній час доби ( більш точного часу встановити не представилось можливим), діючи повторно, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. №64/22, проходив по вул. Криворіжсталі в Металургійному районі м. Кривого Рогу, де його увагу привернула огороджена територія товариства, після чого у останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого сховища.

Після чого, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого сховища, переслідуючи корисливий мотив, через огорожу, проник на територію коксохімічного виробництва ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг», розташованого по вул. Криворіжсталі, 1 в Металургійному районі м. Кривого Рогу, переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер та за ними ніхто не спостерігає, із корисливого мотиву, за допомогою заздалегідь підготовленого знаряддя злочину у вигляді плоскогубців, таємно викрав зовнішній блок кондиціонеру «Samsung AQ 09A1VE», який розташований на зовнішній стіні приміщення майстрів електрослужби коксового цеху №1, що належить ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг». Після чого, ОСОБА_8 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_8 була завдана майнова шкода ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг», сума якої, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 10.10.2024 №3561 складає 3500 грн.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

Крім того, 17.08.2024 близько 11.30 годині, ОСОБА_8 , знаходячись біля магазину «АТБ» вул. Соборності, 49 в Металургійному районі м. Кривого Рогу, побачив раніше невідому йому потерпілу ОСОБА_10 , в якої з кишені випав мобільний телефон в цей час у ОСОБА_8 виник раптовий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, після чого реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, діючи повторно, в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/22, перебуваючи біля магазину «АТБ» вул. Соборності, 49 в Металургійному районі м. Кривого Рогу, переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, із корисливого мотиву, шляхом вільного доступу підняв з землі тим самим таємно викрав втрачений потерпілою ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Motorola G32», вартість якого відповідно до судово товарознавчої експертизи від 21.10.2024 № СЕ-19/104-24/42642-ТВ складає 4496,67 грн., що належить ОСОБА_10 . Після чого, ОСОБА_8 з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь та розпорядившись ними на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_8 , 05.09.2024 в нічний час доби (більш точного часу встановити не представилось можливим), діючи повторно, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. №64/22, знаходився на території ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг» по вул. Криворіжсталі в Металургійному районі м. Кривого Рогу, де його увагу привернула будівля електромайстерні, після чого у останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення.

Після чого, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, переслідуючи корисливий мотив, шляхом пошкодження вікна, проник до приміщення електромайстерні ЦОРЕУ коксохімічного виробництва ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг», розташованого по вул. Криворіжсталі, 1 в Металургійному районі м. Кривого Рогу, переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер та за ними ніхто не спостерігає, із корисливого мотиву, за допомогою заздалегідь підготовленого знаряддя злочину у вигляді пилки, таємно викрав кабель заварювальний марки КГ 1х120 загальною довжиною 10,0 м., дріт марки ПВКВ 1х120 загальною довжиною 8,0 м., черевики шкіряні розміром 43 та 40, що належить ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг». Після чого, ОСОБА_8 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_8 була завдана майнова шкода ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг», загальна сума якої, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 22.11.2024 №4037 складає 12724,68 грн.

Крім того, ОСОБА_8 , 29.09.2024 в нічний час доби (більш точного часу встановити не представилось можливим), діючи повторно, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. №64/22, знаходився на території ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг» по вул. Криворіжсталі в Металургійному районі м. Кривого Рогу, де його увагу привернула будівля станції «Промислова» залізничного цеху №2 транспортного департаменту, після чого у останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення.

Після чого, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, переслідуючи корисливий мотив, через не зачинені двері, проник до приміщення приміщення посту енергетичної централізації станції «Промислова» ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг», розташованого по вул. Криворіжсталі, 1 в Металургійному районі м. Кривого Рогу, переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер та за ними ніхто не спостерігає, із корисливого мотиву, таємно викрав кабель марки КГ - У 1х50 загальною довжиною 32,0 м., що належить ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг». Після чого, ОСОБА_8 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_8 була завдана майнова шкода ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг», загальна сума якої, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 22.11.2024 №4038 складає 4981,76 грн.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

Крім того, 08.10.2024 близько 23.00 годині ОСОБА_8 , перебуваючи біля «SV kafe» по пр. Металургів, 21 в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, побачив на лавці раніше незнайомого чоловіка, який спав. В цей момент у ОСОБА_8 виник раптовий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь. Одразу реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 , переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи повторно, скориставшись відсутністю уваги потерпілого ОСОБА_11 та відсутністю інших очевидців, впевнившись в тому, що його ніхто не бачить, діючи таємно, в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. №64/22, шляхом вільного доступу викрав з сумки, яка була поряд з потерпілим ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 8Т», вартість якого відповідно до судово товарознавчої експертизи від 19.11.2024 №3974 складає 2520 грн. та грошові кошти в сумі 3000 грн., після чого, ОСОБА_8 утримуючи при собі викрадене майно з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинив своїми діями ОСОБА_11 матеріального збитку, загальна сума якого складає 5520 грн.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_8 , 11.10.2024 в ранковий час доби (більш точного часу встановити не представилось можливим), діючи повторно, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. №64/22, проходив по вул. Криворіжсталі в Металургійному районі м. Кривого Рогу, де його увагу привернула огороджена територія товариства, після чого у останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого сховища.

Після чого, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого сховища, переслідуючи корисливий мотив, через огорожу, проник на територію коксохімічного виробництва ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг», розташованого по вул. Криворіжсталі, 1 в Металургійному районі м. Кривого Рогу, переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер та за ними ніхто не спостерігає, із корисливого мотиву, за допомогою заздалегідь підготовленого знаряддя злочину у вигляді пилки, з «Електровозу ЕК-14 №2» (інв. № 42022698) який знаходився на території коксового цеху №1 ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг», таємно викрав провід РКГМ 1х120 загальною довжиною 25 м., що належить ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг». Після чого, ОСОБА_8 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_8 була завдана майнова шкода ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг», сума якої, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 18.11.2024 №СЕ-19/104-24/46158-ТВ складає 6586 грн.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

Крім того, 19.10.2024 близько 21.00 годині ОСОБА_8 , перебуваючи в дворі будинку №32 по вул. Степана Тільги в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, побачив раніше незнайому дівчину, яка сиділа за столом, підійшовши до неї ОСОБА_8 звернув свою увагу на мобільний телефон, який лежав на столі. В цей момент у ОСОБА_8 виник раптовий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь. Одразу реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 , переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи повторно, скориставшись відсутністю уваги потерпілої ОСОБА_12 та відсутністю інших очевидців, впевнившись в тому, що його ніхто не бачить, діючи таємно, в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. №64/22, шляхом вільного доступу викрав зі столу мобільний телефон марки «ZTE A73 Blade», вартість якого відповідно до судово товарознавчої експертизи від 22.11.2024 №2027 складає 3442,22 грн., після чого, ОСОБА_8 утримуючи при собі викрадене майно з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинив своїми діями ОСОБА_12 матеріального збитку на вищевказану суму.

Крім того, ОСОБА_8 , 25.10.2024 в нічний час доби (більш точного часу встановити не представилось можливим), знаходячись на залізничній станції Кривий Ріг по вул. Криворіжсталі, 1 в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, попередньо маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, з корисливих мотивів, діючи повторно в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/22, переконавшись у відсутності свідків та очевидців, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вчинюваного ним діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи настання таких, шляхом вільного доступу за допомогою власної фізичної сили та заздалегідь підготовленого знаряддя злочину у вигляді розвідного ключа, демонтував з вагону №61508156 поїзду №3611 авторегулятор, вартістю 2988,29 грн. та гальмівну тягу, вартістю 869,14 грн., після чого ОСОБА_8 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши своїми злочинними діями АТ «Укрзалізниця» матеріального збитку, загальна сума якої відповідно до судово товарознавчої експертизи від 20.11.2024 № 5237/24 складає 3857,43 грн.

Крім того, 02.11.2024 близько 23.00 годині ОСОБА_8 , перебуваючи підземному переході станції швидкісного трамваю «Будинок Рад» пр. Університецький в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, побачив на сходах біля вхідних дверей станції «Будинок Рад» раніше незнайомого чоловіка, який спав. В цей момент у ОСОБА_8 виник раптовий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь. Одразу реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 , переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи повторно, скориставшись відсутністю уваги потерпілого ОСОБА_13 та відсутністю інших очевидців, впевнившись в тому, що його ніхто не бачить, діючи таємно, в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. №64/22, шляхом вільного доступу викрав з сумки, яка була одягнена через плече на потерпілому ОСОБА_13 мобільний телефон «iPhone 15 Pro Max», вартістю 45130,86 грн., мобільний телефон «iPhone 11», вартістю 9020 грн., після чого, ОСОБА_8 утримуючи при собі викрадене майно з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинив своїми діями ОСОБА_13 матеріального збитку, загальна сума якого відповідно до судово товарознавчої експертизи від 22.11.2024 № 4028 складає 54150,86 грн.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 06.09.2024 близько 19.00 години, ОСОБА_8 , знаходячись в сквері 60-річчя Перемоги по вул. Вадима Гурова в Металургійному районі м. Кривого Рогу, разом з потерпілим ОСОБА_14 сидів на лавці відпочивав, в цей час увагу ОСОБА_8 привернула тимчасово залишена без нагляду потерпілим ОСОБА_14 сумочка, в цей час у ОСОБА_8 виник раптовий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, після чого реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, діючи в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/22, перебуваючи на лавці скверу 60 річчя Перемоги, що розташована за адресою вул. Вадима Гурова в Металургійному районі м. Кривого Рогу, діючи повторно, переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, із корисливого мотиву, шляхом вільного доступу із сумочки, таємно викрав мобільний телефон марки Redmi 13, 6/ 128GB, чорного кольору, вартість якого відповідно до судово товарознавчої експертизи від 30.12.2024 № 4388 складає 4913,41 грн., що належить ОСОБА_14 . Після чого, ОСОБА_8 з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь та розпорядившись ними на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_8 , 26.10.2024 у вечірній час доби (більш точного часу встановити не представилось можливим), маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. №64/22, перебуваючи в приміщені квартири АДРЕСА_3 , у потерпілого ОСОБА_15 де вони разом проводили час, в цей час увагу ОСОБА_8 привернув ноутбук який знаходився на столі в кімнаті, після чого у останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Після чого, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи повторно, із скориставшись відсутністю уваги потерпілого ОСОБА_15 та відсутністю інших очевидців, впевнившись в тому, що його ніхто не бачить, діючи таємно, шляхом вільного доступу взяв зі столу ноутбук марки Lenovo Z50-70, білого кольору,2 ядра, діагональ15.6 дюймів, тип ЖД SSD, об`ємом пам`яті 8Gb, тип пам`яті DDR3, модель відео карти NVIDIA GeForce GT 840M, що належить потерпілому ОСОБА_15 . Після чого, ОСОБА_8 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_8 була завдана майнова шкода потерпілому ОСОБА_15 , сума якої, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 30.12.2024 № 4386 складає 3840 гривень.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_8 , 10.11.2024 у приблизно о 13.00 годині, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. №64/22, перебуваючи в приміщені квартири АДРЕСА_4 , у потерпілої ОСОБА_16 де вони разом проводили час, в цей час увагу ОСОБА_8 привернули планшет та смарт годинник які знаходилися на столі в кімнаті, після чого у останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи повторно, скориставшись відсутністю уваги потерпілої ОСОБА_16 та відсутністю інших очевидців, впевнившись в тому, що його ніхто не бачить, діючи таємно, шляхом вільного доступу взяв зі столу смарт годинник GS7 Pro Max Wearfit Pro рожевого кольору та планшет марки Lenovo Tab M10, модель TB-X605L, 3G/32GB чорного кольору, що належать потерпілій ОСОБА_16 . Після чого, ОСОБА_8 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_8 була завдана майнова шкода потерпілому ОСОБА_16 , сума якої, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 30.12.2024 № 4389 складає 3388,26 гривень.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Так, 15.11.2024 року в обідній час доби (більш точного часу встановити не представилось можливим), ОСОБА_8 перебуваючи біля будинку № 26 по вул. Соборності, в Металургійному районі, м. Кривий Ріг, з раніше знайомим йому ОСОБА_17 , де під час спілкування ОСОБА_8 попросив у потерпілого ОСОБА_17 будівельні інструменти: електро дрилі марки Makita та електро пилку марки Makita для виконання ремонтних робіт в своїй квартирі, де в цей час у ОСОБА_8 виник раптовий умисел на заволодіння майном останнього, а саме вищевказаними будівельними інструментами шляхом зловживання довірою.

Так реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на власне незаконне збагачення шляхом шахрайського заволодіння чужим майном, діючи повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагатитись, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом зловживання довірою, повідомив ОСОБА_17 неправдиву інформацію щодо своїх дійсних намірів виконання ремонтних робіт, використовуючи особисті довірчі стосунки з потерпілим, заволодів оригінальною електро дрилю марки Makita, М8100КХ2, помаранчево-чорного кольору та оригінальною електро пилою марки Makita, UC4051А, блакитно-чорного кольору, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4390 від 30.12.2024, становить 13206,92гривень.

При цьому, не маючи наміру повертати вказане майно, ОСОБА_8 покинув місце скоєння кримінального правопорушення, спричинивши потерпілому ОСОБА_17 майнового збитку на вищевказану суму.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України, за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Так, 25.11.2024 року в обідній час доби (більш точного часу встановити не представилось можливим), ОСОБА_8 перебуваючи біля будинку № 4 по вул. Бородіна, в Металургійному районі, м. Кривий Ріг, з раніше знайомим йому ОСОБА_18 , де під час спілкування ОСОБА_8 попросив у потерпілого ОСОБА_18 перфоратор марки Makita для виконання ремонтних робіт в своїй квартирі, в цей час у ОСОБА_8 виник раптовий умисел на заволодіння майном останнього, а саме вищевказаним будівельним інструментам шляхом зловживання довірою.

Так реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на власне незаконне збагачення шляхом шахрайського заволодіння чужим майном, діючи повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагатитись, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом зловживання довірою, повідомив потерпілому ОСОБА_18 неправдиву інформацію щодо своїх дійсних намірів виконання ремонтних робіт, використовуючи особисті довірчі стосунки з потерпілим, заволодів перфоратором марки Makita, HR2470, блакитно-чорного кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4387 від 30.12.2024, становить 4827,71 гривень.

При цьому, не маючи наміру повертати вказане майно, ОСОБА_8 покинув місце скоєння кримінального правопорушення, спричинивши потерпілому ОСОБА_18 майнового збитку на вищевказану суму.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви їх оцінки

Відповідно до статті 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. За вимогами статті 95 КПК України суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений вину визнав у повному обсязі, за всіма епізодами пред"явленого обвинувачення. Зазначив, що вчиняв багато крадіжок у різних районах міста. Викрадені телефони збував, переважно на місцевих ринках. Проник на територію ПАТ "АМКР", викрадене здав на металолом. Розбив там вікно в цеху. Також демонтував металеві речі з вагонів на підприємстві Укрзалізниці, здавав у пунктах прийому. Щодо шахрайства зазначив, що брав нібито в ремонт цінні речі, та не повертав їх. Частково відшкодував школу. Щиро кається, просить суворо не карати.

Згідно з вимогами кримінального процесуального закону, тягар доведення обґрунтованості обвинувачення та, відповідно, надання доказів винуватості покладено на сторону обвинувачення, суд з власної ініціативи не може вживати активних дій для забезпечення явки свідків, які були допитані на стадії досудового розслідування, оскільки це суперечитиме засаді об`єктивності і неупередженості суду, відображеної, зокрема, у частині 6 статті 22 КПК (Постанова ВС від 29.07.2020р. у справі № 740/526/19 провадження № 51-212 км 20). Аналогічно, суд самостійно не визначає обсяг письмових доказів, якими обгрунтовується обвинувачення.

На виконання вимог статті 349 КПК України судом з`ясовано думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження.

Сторони обвинувачення та захисту, обвинувачений, не наполягали на допиті у судовому засіданні потерпілих та свідків, оскільки обвинувачений визнає фактичні обставини, за яких відбулася подія злочинів, які йому інкримінуються.

Представник потерпілого ПАТ "АрселорМіталл Кривий Ріг", цивільний позивач підтримала позовні вимоги.

Обвинувачений, він же цивільний відповідач визнав позов.

Сторони кримінального провадження, враховуючи визнання обвинуваченим своєї вини у повному обсязі та беззаперечно, а також те, що останній визнає і не спростовує фактичні обставини, покладені в основу обвинувачення, вважали недоцільним дослідженням усієї сукупності доказів, у тому числі й письмових та висновків експертиз.

Прокурор клопотав про застосування положень частини 3 статті 349 КПК України та просив не досліджувати усю сукупність доказів, якими підтверджуються обставини справи, оскільки обвинувачений фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.

Обвинувачений, та її захисник, кожен окремо, дане клопотання підтримали.

Приймаючи до уваги, що обвинувачена визнає свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні за всіма епізодами повністю та беззаперечно, її показання відповідають суті обвинувачення, фактичні обставини не оспорюються, суд за згодою обвинуваченої та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності; обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за доцільне не досліджувати у повному обсязі докази відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного та дослідженням матеріалів, які стосуються застосування заходів забезпечення кримінального провадження, речових доказів, витрат на експертизи та які характеризують особу обвинуваченого, без проведення допиту потерпілих та свідків, дослідження письмових матеріалів провадження в повному обсязі.

Судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст такого порядку та у суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін, обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оспорюються, усвідомлює обмеження у подальшому оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Також судом встановлено, що сторони кримінального провадження, зокрема захисник та обвинувачений, не оспорюють законність та допустимість проведених слідчих дій, та не оспорюють висновки судових експертиз.

Відповідно до статті 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.

Усі слідчі дії в цьому кримінальному провадженні проведені уповноваженими особами, у порядку встановленому кримінально-процесуальним законом, із дотриманням належної процедури, протоколи слідчих дій відповідають положенням статей 104-106 КПК; експерти залучені з урахуванням статтям 242, 243, 332 КПК за наявності достатніх підстав для проведення експертиз, а висновки експертів належним чином вмотивовані.

Клопотань про визнання цих доказів недопустимим не заявлено.

Відповідно до статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, сукупністю доказів, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за частиною 2 статті 190, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України за вище встановлених обставин.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Статею 190 КК України передбачена кримінальна відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Статтею 185 КК України передбачена відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Враховуючи зібрані в справі докази та встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновок про доведеність винуватості ОСОБА_8 та кваліфікує його дії за:

- за епізодом від 02.07.2024р. - за ч.4 ст.185 КК України за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

- за епізодами від 17.08.2024, 06.09.2024, 08.10.2024, 19.10.2024, 25.10.2024, 26.10.2024, 10.11.2024 - за ч.4 ст.185 КК України за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

- за епізодами від 08.07.2024, 05.09.2024, 11.10.2024 за ч.4 ст.185 КК України за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше сховище (приміщення), вчинена в умовах воєнного стану.

- за епізодами від 15.11.2024 р. та 25.11.2024 - за ч.2 ст. 190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Мотиви призначення відповідного покарання.

Згідно зі статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до частини 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вказані норми наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї зальтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіхконкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання неможе вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися зурахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Згідно частини 5 статті 12 КК України вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення за частиною 2 статті 190 КК України є нетяжким злочином, а за частиною 4 статті 185 КК України є тяжким злочином.

Призначаючи вид і міру покарання, суд виходить з вимог статті 50 КК України, та враховує, що покарання є заходом примусу, який застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до статті 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме. За пунктом 4 частини 1 статті 91 КПК України обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди.

ОСОБА_8 визнав свою вину, негативно оцінює вчинені злочини, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, надання допомоги в їх затриманні, видача знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом.

Вбачається, що обвинувачений не перешкоджав встановленню фактичних обставин, сприяв слідству на стадії досудового розслідування, що слугувало частковому відшкодуванню шкоди.

Обставиною, яка обтяжує покарання , суд визнає рецедив злочинів, оскільки обвинувачений має не зняту та непогашену судимість за ст. 121 КК України.

Обставин, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження не встановлено.

Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, покарання, призначене особі, за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, що обвинувачений раніше судимий, не має міцних соціальних зв"язків , на обліку у лікарів психіатра не перебуває, перебував у 2023 році на обліку у лікаря нарколога з приводу алкогольної залежності, станом на момент вчинення інкримінованих діянь на обліку не перебував, посередньо характеризується за місцем проживання, кримінальним правопорушенням шкода в повному обсязі не відшкодована.

Призначаючи покарання, суд виходить із меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Ураховуючи всі обставини справи, характер і ступень суспільної небезпеки скоєних злочинів, кількість епізодів, спосіб їх вчинення, умов, за яких він був вчинений, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, у тому числі відсутність тяжких наслідків, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі у межах, встановлених санкцією частини 2 статті 190 та частини 4 статті 185 КК України.

Суд враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засуджених та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а тому, на думку суду, виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства.

Встановлено, що ОСОБА_8 був раніше засуджений двома вироками, а саме:

1) 20 листопада 2024 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України (Вирок № 1) та

2) 29 січня 2025 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 (Вирок № 2).

Кримінальні правопорушення, за які він обвинувачується у цьому провдженні, вчинено як до постановлення Вироку 2, так і між Вироками 1 і 2.

При призначенні покарання суд враховує вчинення ОСОБА_8 13 (тринадцяти) епізодів крадіжки, які кваліфікованої за ч. 4 ст. 185 КК України, 1 (одного) епізоду шахрайства, до постановлення Вироку 1 та Вироку 2, та одного епізоду шахрайства - після постановлення Вироку 1 але до постановлення Вироку 2.

Суд враховує висновки, викладені у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 08 лютого 2021 року провадження № 51-2177кмо20 (справа № 390/235/19).

Відповідно до статті 32 КК України повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу. З цього правила є виключення, згідно з яким вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями КК України, визнається повторним лише у випадках, передбачених в Особливій частині цього Кодексу (ч. 3 ст. 32 КК України).

За правилами статті 33 КК України сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини КК України, за жоден з яких її не було засуджено.

У випадках сукупності кримінальних правопорушень кожне з них підлягає кваліфікації за відповідною статтею або частиною статті Особливої частини КК України (ч. 2 ст. 33 цього Кодексу), а покарання призначається окремо за кожне, яке входить до її складу, із подальшим визначенням остаточного покарання за правилами, передбаченими ст. 70 КК України, які урегульовують порядок призначення покарання при сукупності кримінальних правопорушень.

Пунктом 2 частини 4 статті 374 КПК України передбачено, що в резолютивній частині вироку в разі визнання особи винуватою зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом.

Законодавство про кримінальну відповідальність та кримінальне процесуальне законодавство не містять положень про те, що кримінальні правопорушення, які утворюють передбачену ч. 1 ст. 32 КК України повторність та відповідають одному і тому самому складу кримінального правопорушення (тотожні кримінальні правопорушення), мають бути окремо кваліфіковані в резолютивній частині обвинувального вироку, і за кожне правопорушення, кваліфіковане за однією статтею або частиною статті, має бути призначене окреме покарання.

Кваліфікація двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК України (тотожних кримінальних правопорушень), та призначення за ними покарання здійснюється згідно з усталеною судовою практикою.

Так, передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень (ст. 70 КК України) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади кримінальних правопорушень і які мають самостійні санкції. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК України, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Якщо вчинені кримінальні правопорушення, крім повторності, утворюють ще й сукупність, вони відповідно до частини другої статті 33 КК України повинні отримувати окрему кваліфікацію. Якщо ж кримінальні правопорушення, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу кримінального правопорушення, їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України.

Враховуючи викладене, у діях ОСОБА_8 наявна як повторність кримінальних правопорушень (за ч. 4 ст. 185 КК України) так і їх сукупність (за ч. 2 ст. 190 КК України), оскільки його умисні дії охоплюються різними складами злочинів.

При цьому повторність кримінальних правопорушень за 13 (тринадцять) епізодів крадіжок, які вчинялись ОСОБА_8 у період з липня 2024 року по 10.11.2024 року (як до Вироку 1 так і до Вироку 2) отримала кваліфікацію за однією статтею Особливої частини КК України, хоча і за різними кваліфікуючими ознаками. Така повторність кримінальних правопорушень у доктрині кримінального права отримала назву тотожних

Тому суд при призначенні покарання кваліфікує зазначені кримінальні правопорушення за однією частиною статті Особливої частини КК України та призначає покарання, передбачене її санкцією (за ч. 4 ст. 185 КК України).

Крім того, ОСОБА_8 вчинив два епізоди шахрайства, які містять кваліфікуючу ознаку «повторно» 15 листопада 2024 року (до постановлення Вироку 1 та Вироку 2), а також 25 листопада 2024 року, (після Вироку 1 але до Вироку 2).

Остаточне покарання слід визначити за правилами частин 1, 4 статті 70 КК України за сукупністю злочинів та за правилами частини 1 статті 71 КК України враховуючи наступне.

Частина 1 статті 70 КК передбачає, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до вимог частини 4 цієї статті за правилами, передбаченими в частинах першій - третій, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК.

Норми статті 71 КК урегульовують порядок призначення покарання у випадку, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення. Суд за таких обставин до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

При призначенні покарання суд враховує висновки Об`єднаної палати ВС ККС, які передбачають винятки з правил призначення покарання, встановлених в статтях 70, 71 КК у постановах від 08 лютого 2021 року (у справі № 390/235/19 (провадження № 51- 2177кмо20) та від 22 січня 2024 року (у справі № 236/4167/20 (провадження № 51-1565кмо23), за якими правила, передбачені частинами 1, 4 ст. 70 КК, не застосовуються в разі, коли особа засуджується за вчинення кількох тотожних кримінальних правопорушень, вчинених як до постановлення попереднього вироку, так і після цього. Усі тотожні кримінальні правопорушення, як вчинені до ухвалення попереднього вироку, так і після його ухвалення, кваліфікуються за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК, покарання призначається в межах санкції відповідної норми, а надалі застосовуються правила ст. 71 КК щодо призначення остаточного покарання.

Ухвалою від 21 березня 2025 року у справа № 607/9097/20, провадження №51-4335кмо20 ОП ККС ВС підстав до відступу від висновків у постановах об`єднаної палати від 08 лютого 2021 року (у справі № 390/235/19 (провадження № 51-2177кмо20) та від 22 січня 2024 року не встановлено.

Так у Постанові ОП ВС у справі № 236/4167/20 (провадження № 51-1565кмо23) від 22 січня 2024 року викладено наступні висновки щодо застосування положень статті 70 та 71 КК України у разі якщо після постановлення вироків буде встановлено, що засуджений винен в кримінальних правопорушеннях, частина яких вчинена до постановлення першого вироку, а інша - між першим і другим вироками.

1) Призначення покарання за кримінальне правопорушення, вчинене до постановлення попереднього вироку, або, якщо вчинено кілька кримінальних правопорушень, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК України, призначення покарання за кожне кримінальне правопорушення та призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України;

2) Призначення покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного або часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироками, або шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим;

3) Якщо в діях особи має місце повторність тотожних кримінальних правопорушень, частина з яких вчинені до, а інша частина - після ухвалення попереднього вироку, то правила ч. 4 ст. 70 КК України не застосовуються і суд кваліфікує зазначені кримінальні правопорушення за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України та призначає покарання, передбачене її санкцією;

4) Призначення покарання за кримінальне правопорушення, вчинене після постановлення першого вироку, або, якщо вчинено кілька кримінальних правопорушень, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК України, то призначення покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо та призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України;

5) На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за кримінальне/кримінальні правопорушення, вчинене після постановлення першого вироку, необхідно повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного в порядку ч. 4 ст. 70 КК України за цим вироком;

6) Визначити остаточне покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного або часткового складання покарання, призначеного в порядку ст. 71 КК України за цим вироком, та покарання за другим вироком, або шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим;

7) При призначенні покарання за ч. 4 ст. 70 КК України в строк покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

У провадженні щодо ОСОБА_8 встановлено, що він вчинив кримінальні правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України до постановлення Вироку 1 та Вироку 2, а кримінальні правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України - як до так і після постановлення Вироку 1, проте до постановлення Вироку 2.

Отже має місце як тотожність (ст. 32 КК України) так і сукупність кримінгальних правопорушень (ст. 33 КК України).

Суд зазначає, що у цьому провадженні положення статті 33 КК України є підставою для застосування приписів як статті 70 КК України так і статті 71 КК України, оскільки ознаки сукупності встановлено окремо щодо тотожних кримінальних правопорушень, які вчинені до попереднього вироку, та окремо - щодо вчинених після вироку.

Тобто, якщо після постановлення вироку у справі буде визначено, що засуджений винен ще в кількох правопорушеннях, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; й остаточно - за сукупністю вироків (без жодних виключень із таких правил).

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України не вбачається.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Також суд зазначає, що та обставина, що Вирок 2, постановлений 29 січня 2025 року відносно ОСОБА_8 станом на 02 квітня 2025 року не набрав законної сили, не є перешкодою для призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

Суд враховує правовий висновок ОП ККС ВС від 01 червня 2020 року у справі № 766/39/17, провадження № 51-8867кмо18, згідно якого при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

Щодо цивільного позову.

Згідно з статті 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України. Відповідно до цієї правової норми шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, єдиною підставою цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, що включає такі елементи, як шкода, протиправність поведінки, причинний зв`язок між ними, а також за виключенням передбачених законом випадків, вина заподіювача шкоди, тобто відшкодуванню підлягає тільки та шкода, яка є об`єктивним наслідком протиправної дії чи бездіяльності.

В силу статті 1177 ЦК України, шкода, завдана юридичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Враховуючи наведене, цивільний позов представника потерпілого ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_19 про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням слід задовольнити повністю

Щодо витрат та долі речових доказів

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертиз. відповідно до статті 124 КПК слід стягнути з обвинуваченого.

Під час досудового розслідування проведено судові експертиза, залучено експертів. Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням цих експертиз відповідно до статті 124 КПК слід стягнути з обвинуваченої.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Підстав для застосування спеціальної конфіскації не встановлено.

Щодо запобіжного заходу та зарахування строку попереднього ув"язнення

ОСОБА_8 був затриманий 26.11.2024 року та останньому обрано запобіжний захід - тримання під вартою.

Враховуючи, що строк дії запобіжного заходу спливає, з огляду на вид та міру покарання, яке призначається судом, наявність ризиків, які не зменшились на даний час, з метою забезпечення виконання вироку в частині призначеного обвинуваченому судом покарання, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який чи скасування раніше застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироку законної силу. Тому строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою - слід залишити без змін до набрання вироку законної сили.

Вирішуючи питання про зарахування до строку відбування покарання обвинуваченому у терміну попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає, що термін попереднього ув`язнення з 26 листопада 2024 рокупо 01 квітня 2024 року слід зарахувати у строк відбування покарання, - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання слід відраховувати з моменту проголошення вироку а саме з 02 квітня 2024 року.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Що стосується клопотання ОСОБА_8 щодо застосування статті 81-1 КК України (умовно-дострокове звільнення для проходження служби) - суд роз"яснює, що вказане клопотання підлягає вирішенню на стадії виконання вироку.

Керуючись ст.12, ч.3 ст. 349, ч.2 ст.373, ст.374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190,ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за частиною 2 статті 190 КК України - у виді 2 (двох) років позбавлення волі

- за частиною 4 статті 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі

На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинння менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покарання у виді 5 (п"яти) років позбавлення волі.

На підставі частин 1, 4 статті 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, до покарання, призначеного за цим вироком, приєднати частково невідбуте покрання за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.11.2024 у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі та визначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п"ять) років 1 (один) місяць.

На підставі частини 4 статті 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, до покарання призначеного за цим вироком з урахуванням статті 71 КК України, частково приєднати покарання, призначене за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2025 року, а саме у виді 2 (двох) місяців позбавлення волі та призначити , призначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п"ять) років 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відраховувати з моменту проголошення вироку, а саме з 02 квітня 2025 року.

На підставі частини 5 статті 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,період попереднього ув`язнення за цим кримінальним провадженням, з 26 листопада 2024 року року по 01 квітня 2025 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді тримання під вартою - залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов представника потерпілого ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_19 про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг» () майнову шкоду у розмірі 43996,27 (сорок три тисячі дев`ятсот дев`яносто шість гривень двадцять сім копійок).

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави витрати на залучення експерта:

- витрати при проведені судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-24/27272-Д від 11.07.2024 року, проведення якої було доручено Дніпропетровському НДЕКЦ МВС України 3786,40 грн.

- витрати при проведені судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-24/42642-ТВ від 21.10.2024 року, проведення якої було доручено Дніпропетровському НДЕКЦ МВС України 1591,80 грн.

- витрати при проведені судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-24/46729-ТР від 20.11.2024 року, проведення якої було доручено Дніпропетровському НДЕКЦ МВС України 6367,20 грн.

- витрати при проведені судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-24/46732-Д від 18.11.2024 року, проведення якої було доручено Дніпропетровському НДЕКЦ МВС України 2387,70 грн.

- витрати при проведені судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-24/46741-ТР від 19.11.2024 року, проведення якої було доручено Дніпропетровському НДЕКЦ МВС України 3183,60 грн.

- витрати при проведені судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-24/46158-ТВ від 18.11.2024 року, проведення якої було доручено Дніпропетровському НДЕКЦ МВС України 1591,80 грн.

Речові докази:

- перфаратор "Makita", синьо-чорного кольору, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_18 - залишити у володінні останнього;

- телефон "Redmi Note 13", чорного кольору, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_14 - залишити у володінні останнього;

- ноутбук "Lenovo Z50-70", білого кольору, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_15 - залишити у володінні останнього;

- смарт годинник "Wearfit Pro", рожевого кольору, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_16 - залишити у володінні останньої;

- дриль "Makita", червоно-чорного кольору, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_17 - залишити у володінні останнього;

- частину гальмівної тяги залізничного транспортного засобу, що поміщено до мішку білого кольору та опечатано паперовою биркою, який переданий на відповідальне зберігання представнику "Укрзалізниця" - залишити у володінні останнього;

- сліди знаряддя злому та первинне пакування, що поміщено до полімерного сейф-пакету без номеру до висновкуексперта від 20.11.2024 року № СЕ-19/104-24/46635- ТР, чотири фрагменти кабелю, експериментальні зрізи та первинне пакування, що поміщено до сейф-пакету №5415156, дві ножівки для розрізання металу і первинне пакування, що поміщено до полімерного сейф-пакету без номеру до висновку експерта від 20.11.2024 року № СЕ-19/104-24/46729- ТР, які поміщено до спеціального пакету НПУ №CRI 1144308 та передано на зберігання в камеру схову ВП№2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити;

- чоловічі черевики чорного кольору, розміру 40, які було вилучено та поміщено до поліетиленового пакету жовтого кольору, опечатано паперовою біркою та передано на зберігання в камеру схову ВП№2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області - повернути власнику.

Матеріали кримінального провадження №0000777 від 03 липня 2024 року, №0001615 від 26 грудня 2024 року залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/6893/24, провадження №1-кп/210/848/24.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1