Справа № 362/2074/25
Провадження № 1-кп/362/465/25
УХВАЛА

про призначення до судового розгляду

15.04.2025 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з клопотанням прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 22 січня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків Київської області, громадянина України, який не працює, має середню освіту, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2025 року з Обухівської окружної прокуратури Київської області до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 22 січня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області у провадженні призначено підготовче судове засідання на 15.04.2025.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні, оскільки по справі дотримані всі вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, заявила клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, просила його задовольнити.

Обвинувачений та його захисник не заперечували щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду та щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Потерпіла ОСОБА_6 не заперечувала щодо призначення справи до судового розгляду, просила задовольнити клопотання прокурора та продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, вказала, що цивільний позов не бажає подавати.

Судом, у відповідності до частини четвертої статті 315 КПК України, роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально судом у складі трьох суддів, оскільки він обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років.

Обвинувачений та його захисник просили здійснювати розгляд кримінального провадження суддею одноособово.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт з додатками та клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, суд дійшов до наступних висновків.

Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог КПК України, при затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Васильківському міськрайонному суду Київської області.

Таким чином, враховуючи, що не має підстав для прийняття рішень визначених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд приходить до висновку, що дане кримінальне провадження слід призначити до судового розгляду.

Що стосується клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку, що воно підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до положень ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою суд враховує зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Таким чином, суд вирішує питання щодо запобіжного заходу в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ст. 178 КПК України, судом при вирішенні клопотання враховуються, дані про особу обвинуваченого, його репутація, відомості щодо наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, вік та стан його здоров`я, відсутність відомостей про наявність постійного місця роботи та джерел доходу, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Взяття під варту, відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має задовольняти вимогу пропорційності, що викладено у рішенні ЄСПЛ від 18.03.2008 р. у справі «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), а тому тримання обвинуваченого під вартою є необхідним для забезпечення їх присутності в суді, та інші, менш суворі заходи, не є достатніми для досягнення цієї цілі.

Так, відносно ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2025 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжено ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.03.2025 до 19.04.2025.

Таким чином, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 19.04.2025. Прокурор в своєму клопотанні вказує на наявність на даний час ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», відповідно до якої «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Заслухавши учасників судового розгляду, розглянувши наявні в справі письмові матеріали, суд приходить до висновку, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявний, враховуючи тяжкість інкримінованого злочину, суворість передбаченого покарання, а саме: ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, він не одружений, нікого на утриманні не має, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки в місці проживання, що створює передумови для вжиття ним заходів щодо безперешкодного залишення місця проживання з метою ухилення від відбування покарання. Крім того, обвинувачений офіційно не працює, не має ніяких законних джерел заробітку, коштів, за місцем проживання характеризується з негативного боку, протягом тривалого часу вживає алкогольні напої. Все це в своїй сукупності дає підстави вважати про існування ризику переховування його від суду та у подальшому від відбування покарання.

У цьому кримінальному провадженні свідки, двоє з яких є неповнолітніми, та потерпіла, з якими обвинувачений знайомий протягом тривалого часу, перебував з ними в родинних стосунках, обізнаний про місце їх мешкання, не допитані, тобто ОСОБА_4 може незаконного впливати на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні, які мають бути допитаними безпосередньо у судовому засіданні на відповідній стадії судового провадження, тому наявний ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд враховує та оцінює особу останнього, який обвинувачується у вчиненні, відповідно до ст. 12 КК України, особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, у суду є обґрунтовані підстави вважати, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, з врахуванням даних про особу обвинуваченого, суд, не вирішуючи такі питання як обґрунтованість обвинувачення чи вагомість доказів, приходить до висновку, що зміна ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на один із більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, та виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

За таких обставин клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, що не суперечитиме вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, у відповідності до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України з метою забезпечення запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу, враховуючи обставини, що стали підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд не визначає ОСОБА_4 розмір застави, оскільки він обвинувачується у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи, вчиненим із застосуванням насильства.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 314-316, 370, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115 КК України призначити у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Васильківського міськрайонного суду Київської області на 15.04.2025 о 15.30 год.

Кримінальне провадження здійснювати відкрито суддею одноособово.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції строком на 60 днів.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 закінчує свою дію «13» червня 2025 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 532 КПК України, та може бути оскаржена в частині продовження запобіжного заходу безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини і оголошений о 14 год. 45 хв. 18 квітня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1