П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 року місто Київ

Справа № 761/32908/24

Провадження № 33/824/490/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_3 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2024 року,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 864491, 12 серпня 2024 року о 00 годині 03 хвилин по вулиці Данила Щербаківського, 63 у м. Києві, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Golf», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови). При цьому, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано, винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з постановою суду, захисником ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій він просить постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2024 року скасувати та справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, посилаючись на те, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою, винесена з грубим порушенням норм процесуального права. Суд неповно з`ясував фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам подій, підійшов формально до вивчення фактичних обставин справи.

Вказує, що у постанові суду містяться суперечності які свідчать про невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, які були встановлені цією ж постановою.

Зазначає, що ОСОБА_1 , не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зауважує, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на технічному засобі «Алконт-М» в частнині Збройних Сил України, за результатами якого алкогольного спяніння не було виявлено.

22 січня 2025 року до Київського апеляційного суду від захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3 надійшло клопотання про зупинення апеляційного провадження оскільки ОСОБА_1 перебуває у складі Збройних Сил України та перебуває у зоні виконання бойових дій.

У судовому засіданні 30 січня 2025 року захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3, який підтримав заявлене клопотання та зупинити провадження усправі.

Заслухавши учасників апеляційного провадження, вивчивши наявні матеріали справи та перевіривши доводи заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення, відсутня норма, яка б передбачала підстави для зупинення судового провадження.

Натомість, згідно практики Європейського суду з прав людини, деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Відповідно до п.3.4 Рішення КСУ №10-рп/2011 від 11.10.2011 року, з аналізу положень міжнародних актів не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У цьому ж рішенні КСУ поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому з метою додержання принципу законності в необхідних випадках слід застосовувати принцип аналогії закону найбільш близького до адміністративно-деліктної галузі права кримінального процесуального законодавства.

Отже, у даному випадку доцільно буде застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві, а саме положення КПК України, які визначають порядок та умови зупинення судового провадження.

Також, законодавець визначив, що у разі коли положення законодавства про адміністративні правопорушення не регулюють або неоднозначно регулюють питання судового провадження, то застосовуються загальні (основні) засади (принципи) судочинства України, передбачені у ст.129 Конституції України, розділі I Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та інших нормативно-правових актах.

Отже, системний аналіз законів України і усталеної судової практики ЄСПЛ надає можливість при вирішенні питання про зупинення судового провадження у зв`язку з проходженням особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, військової служби, застосувати аналогію закону, тобто застосувати у межах своєї компетенції інші норми закону, зокрема положення КПК України, які регламентують подібні відносини.

Зважаючи, що положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок зупинення провадження у справах про адміністративні правопорушення, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії найбільш близької галузі права кримінального процесуального права та при вирішенні питання про зупинення провадження слід керуватися ст.335 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.335 КПК України, у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби.

З матеріалів провадження вбачається, що на теперішній час особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 проходить військову службу у складі Збройних Сил України у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою командира вказаної військової частини. При цьому, відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 27 серпня 2024 року № 242 ОСОБА_1 зараховано на продовольче забезпечення військової частини НОМЕР_3 в районі виконання бойових завдань зі сніданку 28 серпня 2024 року.

Відповідно до посвідчення про відрядження ОСОБА_1 прибув до частини НОМЕР_3 27 серпня 2024 року, термін відрядження з 27 серпня 2024 року до окремого розпорядження, з метою запобігання вчиненню, виявлення і припинення кримінальних та військових колективах.

За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити клопотання захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_3, та зупинити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, до звільнення (демобілізації) її з військової служби у складі ЗСУ.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.335 КПК України, ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3, про зупинення провадження у справі щодо ОСОБА_1 на період перебування в районі виконання бойових завдань - задовольнити.

Зупинити провадження у справі про адміністративне правопорушення (№761/32908/24) за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3, на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, до повернення з району виконання бойових завдань.

Зобов`язати ОСОБА_1 та його захисника - адвоката ОСОБА_3, негайно повідомити Київський апеляційний суд, про повернення ОСОБА_1 з району виконання бойових завдань

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2