печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 , погоджене Прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0002000 від 13.12.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 , за погодженням з Прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0002000 від 13.12.2023 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчими Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002000 від 13.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.07.2023 року № 824-СЧ (по стройовій частині) лейтенанта ОСОБА_5 , призначено на посаду офіцера резерву взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу військової частини НОМЕР_1 .

Лейтенант ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Однак, під час дії воєнного стану, напередодні 13.11.2023 року у військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на самовільне залишення військової частини з метою тимчасового незаконного ухилення від виконання обов`язків військової служби.

Так, офіцер резерву взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу військової частини НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, в умовах воєнного стану, без поважних причин, 13.11.2023 близько 21 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , та по 09 год. 00 хв. 06.12.2023 проводив час на власний розсуд.

06.12.2023 року лейтенант ОСОБА_5 усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, добровільно прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 20.09.2024 року, в порядку ст. 111 КПК України органом досудового розслідування повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, ОСОБА_5 , який 11.12.1981 народився в м. Львів, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

У зв`язку з тим, що підозрюваний ухиляється від слідства та його місцезнаходження не відоме, останній органом досудового розслідування 22.09.2024 року оголошений в розшук.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України підтверджується наступними зібраними під час досудового розслідування доказами:

- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення з додатками;

- відповідями оперативних підрозділів на доручення;

- допитами свідків;

- відповідями на запити;

- іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки та виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , який 11.12.1981 народився в м. Львів, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з утриманням на Гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу технічними засобами.

В судове засідання з`явились прокурор, підозрюваний та його захисник.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що ризики відсутні, підозра необґрунтована та тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом який не може бути застосований до підозрюваного, оскільки остання має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, позитивну характеристику з місця роботи та проживання та має на утриманні мати з інвалідністю. Крім того, захисник зазначив, що підозрюваний самостійно з`явився у військову частину та згодом наказом командира ВЧ НОМЕР_2 був звільнений з військової служби 01.05.2024 року. Таким чином, відсутні будь які обґрунтовані підстави застосовувати до підозрюваного запобіжний захід.

Підозрюваний в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, зазначивши, що він звільнений з військової служби, має на утриманні мати з інвалідністю, також має постійне місце проживання, ризики, зазначені у клопотанні, не обґрунтовані.

Вислухавши думку прокурора в обґрунтування заявленого клопотання, підозрюваного, його захисників, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002000 від 13.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

20.09.2024 року, в порядку ст. 111 КПК України органом досудового розслідування повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, ОСОБА_5 , який 11.12.1981 народився в м. Львів, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень слідчим в клопотанні обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 30.09.2024 року надано дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 .

Копія клопотання та доданих до нього матеріалів, відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК України, підозрюваному надана.

Як визначено у ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року), також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В ході досудового розслідування слідчим не встановлено в клопотанні та прокурором не доведено в судовому засіданні наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 ЦПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Слідчим належно не мотивовано, а прокурором під час розгляду клопотання не доведено чому інший запобіжний захід не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відтак, приймаючи до уваги наявні дані про фактичні обставини провадження, особу підозрюваного, не судимість останнього та постійне його місце проживання, а також позитивну характеристику з місця роботи та проживання, враховуючи, що сама по собі ступінь тяжкості злочину, що інкримінується особі, не може бути безумовною підставою для обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що у клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Окрім цього, прокурор в судовому засіданні не аргументовано необхідності застосування до підозрюваного будь-якого іншого запобіжного заходу.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації його дій, слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 107, 176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання Слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 , погодженого Прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0002000 від 13.12.2023 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 13 год. 06 хв. 11.11.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1