Справа № 507/2585/24
Провадження № 1-кс/507/62/2025
У Х В А Л А
"20" лютого 2025 р. с. Любашівка
Клопотання надійшло до суду 17 лютого 2025 року.
ВСТАНОВИВ:
В ході виїзду слідчо - оперативної групи, було проведено огляд місця події, а також вилучено:
Вказані предмети були визнані в якості речових доказів та долучені до матеріалів кримінального провадження.
Ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 26 листопада 2024 року на зазначені автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу було накладено арешт.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
В ході виїзду слідчо - оперативної групи, було проведено огляд місця події, а також вилучено:
Вказані предмети були визнані в якості речових доказів та долучені до матеріалів кримінального провадження.
Ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 26 листопада 2024 року на зазначені автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу було накладено арешт.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.
Прокурор зазначив, що на даний час не проведено всі необхідні слідчі дії, а саме не проведено слідчий експеримент, не визначено статус учасників ДТП в кримінальному провадженні, а тому підстав для скасування арешту не вбачає. Із зазначених підстав прокурор вважає передчасним повернути автомобіль заявнику, так як він зможе відремонтувати автомобіль, чим змінить його стан, що може призвести до втрати доказів по матеріалах кримінального провадження.
Суд погоджується з позицією прокурора, а тому вважає, що скасування арешту з вказаного автомобіля є передчасним.
Крім того, суд роз`яснює, що ухвалою слідчого судді було накладено арешт на вказаний автомобіль та заборонено користування, відчуження, розпорядження, використання вказаним майном, а також вчиняти інші дії, які можуть змінити властивості речових доказів. Місце зберігання автомобіля визначено стороною обвинувачення.
Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 1 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 19.11.2012 № 1104 (далі - Порядок), цей Порядок визначає правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.
Відповідно до п. 4 Порядку, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.
Відповідно до п.п. 19-20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11. 2012 року за № 1104, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів або може передаватись іншим особам під розписку.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що визначення місця зберігання речових доказів віднесено до компетенції сторони обвинувачення, в зв`язку з чим суд рекомендує заявнику звернутись до сторони обвинувачення із відповідним клопотанням щодо передачі майна на відповідальне зберігання. В разі відмови в задоволенні клопотання заявника він зможе оскаржити рішення сторони обвинувачення до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1