Провадження № 1-кп/127/321/24

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2025 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_5 ,

зі сторони захисту захисника адвоката ОСОБА_6 ,

за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 (in absentia) в порядку спеціального судового провадження, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 30 травня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000135, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, одруженого, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.07.2015 року за ч. 1 ст. 258-3 КК України на 5 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 27.12.2017 року у зв`язку із помилуванням,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , будучи громадянином України, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Згідно Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент РФ ОСОБА_8 , а також інші невстановлені на цей час представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів зс РФ на територію України.

24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).

До складу ООН входять Україна, російська федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, усі Члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 9 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями № 2131 (ХХ) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН;

№ 2734 (ХХV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та № 3314 (ХХІХ) від 14 грудня 1974 року, що містить Визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, у статтях 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ) серед іншого визначено, що ознаками агресії є:

- застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави;

- застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН.

Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії:

- вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;

- бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

- блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

- напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;

- застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;

- дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала

в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

- засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них.

Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також у Заключному акті Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є російська федерація.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і російська федерація.

31 травня 1997 року, відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань згідно із Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва в Європі, Україна та російська федерація уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (ратифікований Законом України від 14 січня 1998 року №13/98-ВР та федеральним законом російської федерації від 2 березня 1999 року № 42ФЗ). Відповідно до статей 2 3 зазначеного Договору, російська федерація зобов`язалася поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та зобов`язалася будувати відносини одна з одною на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або погрози силою, у тому числі економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та російською федерацією про українсько-російський державний кордон від 28 січня 2003 року (ратифікований російською федерацією 22 квітня 2004 року), територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької і Луганської областей відноситься до території України.

Статтями 1-2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно зі статтею 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Відповідно до статей 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

З метою зміни меж території та державного кордону України під безпосереднім керівництвом та контролем невстановлених на цей час представників влади та зс РФ, 7 квітня 2014 року на території Донецької області України створено терористичну організацію «донецька народна республіка» (далі «днр»), а 27 квітня 2014 року на території Луганської області України терористичну організацію «луганська народна республіка» (далі «лнр»), у складі яких утворені незаконні збройні формування.

Контроль та координація діяльності цих терористичних організацій, як і їх фінансове та матеріальне забезпечення, у тому числі зброєю, боєприпасами, військовою технікою, здійснюється представниками влади та зс РФ.

Основними завданнями учасників указаних терористичних організацій є насильницьке повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом застосування зброї, вчинення терористичних актів здійснення вибухів, підпалів та інших дій, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людини, загрозу заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків.

Враховуючи викладене, «днр» і «лнр» є стійкими об`єднаннями невизначеної кількості осіб (більше трьох), створені з метою здійснення терористичної діяльності, у межах яких здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, а тому у відповідності до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичними організаціями.

Визнання Верховною Радою України «днр» і «лнр» терористичними організаціями, як і численні злочини вчинені їх представниками, знайшли своє відображення у Заяві Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України», схваленій постановою Верховної Ради України від 22 липня 2014 року № 1596-VII, Заяві Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтримуваного російською федерацією міжнародного тероризму», схваленій постановою Верховної Ради України від 22 липня 2014 року № 1597-VII, Зверненні Верховної Ради України до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав - членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому постановою Верховної Ради України від 14 січня 2015 року № 106-VIII, Заяві Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схваленій постановою Верховної Ради України від 21 квітня 2015 року № 337-VIII.

Отже, Верховною Радою України, як єдиним законодавчим органом державної влади, констатовано віднесення «днр» і «лнр» до терористичних організацій, а відповідних осіб, які забезпечують їх функціонування, як учасників терористичної організації.

Керівники терористичних організацій «днр» і «лнр» за сприяння та координації представників влади РФ провели фіктивні референдуми про відокремлення Донецької і Луганської областей від України та проголошення їх незалежними «державами».

У подальшому, з метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами України, що проживають на тимчасово окупованих територіях Донецької області, громадянами РФ та світовою спільнотою, 19 лютого 2022 року керівником терористичної організації «днр» оголошено загальну мобілізацію на окупованій території Донецької області, а 21 лютого 2022 року російською федерацією визнано «днр» та «лнр» незалежними державами.

22 лютого 2022 року президент РФ направив до ради федерації звернення про використання збройних сил РФ за межами РФ, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року приблизно о 5 годині президент РФ оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.

У подальшому збройні сили РФ, які діяли за наказом керівництва РФ і зс РФ, вторглись на територію Україну шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно увійшли на територію Україну через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків. Аналогічні дії були вчинені підрозділами терористичної організації «ДНР», які увійшли у склад збройних сил РФ.

24 лютого 2022 року указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, дію якого неодноразово та безперервно продовжено подальшими Указами Президента України, які затверджено Верховною Радою України, та який діє на даний час.

У 2014 році громадянин України ОСОБА_7 , після окупації частини Донецької області добровільно сприяв учасникам незаконних збройних формувань терористичної організації «ДНР» шляхом збору та передачі інформації розвідувального характеру з метою проведення розвідувально-підривної діяльності проти України.

З 24.02.2022, після повномасштабного вторгнення РФ на територію України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно в інтересах РФ та її представників, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, у невстановлений час, але не пізніше 23.07.2022, увійшов до складу агентурно-інформаторської мережі на території Донецької області, яка здійснює збір інформації розвідувального характеру, з метою подальшої передачі її представникам країни-агресора для проведення розвідувально-підривної діяльності проти України.

При цьому, ОСОБА_7 , постійно проживаючи на даний час на тимчасово окупованій території України, підтримуючи дружні та довірчі відносини із мешканцями м. Краматорська Донецької області, залучив вказаних осіб до збору та передачі інформації розвідувального характеру щодо переміщення, руху та точного розташування підрозділів Збройних сил України та інших підрозділів Сил оборони України, розміщених на даному напрямку фронту, з можливістю ідентифікувати їх на місцевості, які в подальшому передає представникам спецслужб та збройних сил РФ для коригування та наведення артилерійського вогню, ракетних ударів та іншого вогневого ураження.

Зокрема, до вказаної агентурно-інформаторської мережі, окрім ОСОБА_7 , входив ОСОБА_9 та інші особи.

Для оперативності одержання та обміну вищевказаною розвідувальною інформацією, у невстановлений час, але не пізніше 23.07.2022, у мобільному додатку «Telegram» створено групу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », учасником якої є ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та інші невстановлені особи.

В період з 23.07.2022 по 27.07.2022, ОСОБА_7 , використовуючи аккаунт мобільного додатку «Telegram» - id 599937200 під час спілкування у групі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у тому числі з ОСОБА_9 (Telegram id НОМЕР_2 , абонентський номер НОМЕР_3 ), надавав останньому інформацію розвідувального характеру стосовно розміщення позицій особового складу та військової техніки ЗСУ і підрозділів Сил оборони України.

Крім того, ОСОБА_7 , одержуючи додаткову розвідувальну інформацію від інших невстановлених на даний час учасників групи «Ушатаем блох», на виконання свого злочинного умислу та відповідно до попередньої домовленості з невстановленими на даний час особами, передав зазначену інформацію невстановленим особам з числа представників спецслужб та збройних сил РФ для коригування та наведення артилерійського вогню, ракетних ударів та іншого вогневого ураження для коригування та нанесення вогневого ураження підрозділів ЗС України та Сил оброни України.

Так, 23.07.2022 о 05 годині 46 хвилин, 23.07.2022 о 09 годині 20 хвилин, 23.07.2022 о 09 годині 21 хвилин, 23.07.2022 о 09 годині 21 хвилин, 24.07.2022 о 09 годині 17 хвилин, 24.07.2022 о 09 годині 21 хвилин, 24.07.2022 о 09 годині 22 хвилин, 24.07.2022 о 09 годині 22 хвилин, 24.07.2022 о 10 годині 41 хвилин, 25.07.2022 о 09 годині 23 хвилин, 25.07.2022 о 09 годині 27 хвилин, 26.07.2022 о 19 годині 49 хвилин, 26.07.2022 о 19 годині 51 хвилин, 26.07.2022, о 19 годині 53 хвилин ОСОБА_7 , діючи умисно, збирав шляхом листування у вказаній групі інформацію розвідувального характеру щодо кількості та розташування військової техніки Збройних Сил України, кількості та розташування особового складу Збройних Сил України, місця їх дислокації та точні координати, з метою надання вказаної інформації представникам іноземної держави (РФ) та виконуючи їх завдання.

Досудове провадження та судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого (in absentia) ОСОБА_7 , який показань суду не надав та будь-яких клопотань від останнього на адресу суду не надходило.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 18.05.2004 «Шомоді проти Італії», проведення заочного розгляду кримінального провадження відповідатиме принципам, закріпленим у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (право на справедливий суд), тільки в тому випадку, якщо з боку державних органів будуть вжиті заходи забезпечення ретельної перевірки «з метою встановлення поза обґрунтованим сумнівом того, чи дійсно особа беззастережно відмовилася від свого права виступати в суді».

До початку судового процесу за відсутності обвинуваченого суд зобов`язаний переконатися, що обвинувачений був повідомлений про судовий розгляд. Контрольні механізми в галузі прав людини, які вважають судовий розгляд «in absentia» допустимим у виняткових обставинах, передбачають, що в цьому випадку суди зобов`язані ще суворіше дотримуватися права обвинуваченого на захист. До таких прав також відноситься право на допомогу адвоката, навіть якщо обвинувачений відмовився особисто бути присутнім на суді («Пелладоах проти Нідерландів»; «Пуатрімоль проти Франції»).

Положенням ст. 297-1 КПК України передбачена можливість здійснення спеціального досудового розслідування, в тому числі і щодо злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України у якому обвинувачується ОСОБА_7 .

В рамках досудового розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_7 05.05.2023 року повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, шляхом опублікування в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, однак обвинувачений ОСОБА_7 до слідчого не з`явилась.

При цьому, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника ОСОБА_6 , який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області, якому і було вручено повідомлення про підозру, про що свідчить розписка наявна в матеріалах кримінального провадження.

Крім того, судом враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 , постановою слідчого від 30.05.2023 оголошений у розшук.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2024 року, надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, в порядку глави 24-1 КПК України, у зв`язку із тим, що останній з метою ухилення від кримінальної відповідальності переховувався від органів слідства на тимчасово окупованій території України.

Вказана інформація була в подальшому опублікована в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в газеті «Урядовий кур`єр».

Таким чином, факти систематичних викликів та повідомлень обвинуваченого ОСОБА_7 про необхідність явки до органів досудового розслідування повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження.

В подальшому, після надходження кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України до суду, судом було вжито всіх заходів для інформування обвинуваченого про розгляд кримінального провадження відносно нього, шляхом розміщення повідомлень, як на офіційному веб-сайті Вінницького міського суду Вінницької області, так і шляхом опублікування відповідної інформації у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, згідно з положеннями ст. 297-5 КПК України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.10.2024 року, було задоволено клопотання прокурора та постановлено здійснювати спеціальне судове провадження стосовно ОСОБА_7 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. Обвинувачений викликався до суду на 14.05.2024, 13.08.2024, 28.10.2024, 04.11.2024, 16.12.2024, 03.01.2025 та 26.02.2025 року.

Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_7 , який в свою чергу повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права стати перед українським судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, та так само свідчать про його наміри від ухилення від кримінальної відповідальності.

В той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_7 від правосуддя суд оцінює, як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

При цьому, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника ОСОБА_6 , який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області.

У ході судового провадження захисник ОСОБА_6 просив суд закрити кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_7 у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_7 в суді та вичерпанням можливості їх отримати.

З досліджених доказів, що надані прокурором під час судового провадження, вбачається наступне.

Відповідно до постанови від 30.05.2023 року з матеріалів кримінального провадження № 0000131 виділені матеріали стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України в окреме провадження.

Відомості про вказане кримінальне провадження були внесені 30.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000135 на законних підставах.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03.08.2022 року було надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій щодо ОСОБА_9 , шляхом зняття інформації з електронних комунікаційних мереж за абонентським номером НОМЕР_3 , яким користується фігурант. Зняття інформації з електронних інформаційних систем, а саме облікових записів месенджерів «Viber», «WhatsApp», «Telegram» (id-tg ), що зареєстровані за абонентським номером НОМЕР_3 , яким користується фігурант.

З протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 05.08.2022 року вбачається, що за результатами зняття інформації з електронних інформаційних систем за абонентським номером НОМЕР_3 , за яким зареєстрований інтернет мессенджер «Телеграм» отримано контактну книгу ОСОБА_9 , в якій наявний перелік збережених мобільних ідентифікаторів-контактів, із зазначенням абонентського номеру м.т. (Phone), найменування контакту підписаного ОСОБА_9 (First, Last Name), ідентифікаційного номеру Телеграм (Telegram ID) абонента, імені користувача (Telegram Username).

Виявлено інтерактивний чат ОСОБА_9 із контактом, підписаним як « ОСОБА_10 » (номер скритий, Telegram id ), в якому наявні особисте листування між абонентами, фотоматеріали.

Так з додатку до протоколу вбачається, що ОСОБА_7 з Telegram ID 599937200 неодноразово, а саме 23.07.2022, 24.07.2022, 25.07.2022, 26.07.2022 відправляв у групі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у тому числі ОСОБА_9 в додатку «Telegram» інформацію розвідувального характеру стосовно розміщення позицій особового складу та військової техніки ЗСУ та підрозділів Сил оборони України.

Із протоколу огляду від 09 лютого 2023 року вбачається, що співробітником УСБУ в Вінницькій області проведено огляд відомостей, розміщених у Інтернет-мережі з метою ідентифікації користувача програмного забезпечення миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» («id» 599937200), який в групі під назвою «Ушатаем блох!!!» здійснює збір та обмін інформацією щодо розташування військових підрозділів та техніки Збройних сил України на території Донецької та Луганської областей.

Так, згідно із вказаним протоколом в ньому наведені повні тексти листування ОСОБА_7 (з Telegram ID 599937200) у групі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які суд наводить мовою оригіналу, оскільки зміст цих повідомлень і передає суть листування.

23.07.2022, о 05 годині 46 хвилин невстановлена особа у групі надіслала повідомлення наступного змісту: «р. s. с недобитого свинарника три топора и акация скоро будут работать прямо с моего огорода, вчера работали с дороги, что сразу за крайним домом на Шевченко».

23.07.2022, о 09 годині 20 хвилин ОСОБА_7 у групі надіслав повідомлення наступного змісту: «Это какой город?».

23.07.2022, о 09 годині 21 хвилин невстановлена особа у групі надіслала повідомлення наступного змісту: «Красногоровка».

23.07.2022, о 09 годині 21 хвилин ОСОБА_7 у групі надіслав повідомлення наступного змісту: «Понял».

24.07.2022, о 09 годині 17 хвилин ОСОБА_7 у групі надіслав повідомлення наступного змісту: «Нужно подтверждение по Крамахе, школа 23. Я уже узнавал, но получилось неразбериха и просят уточнить.».

24.07.2022, о 09 годині 21 хвилин ОСОБА_11 у групі надіслав повідомлення наступного змісту: «А что именно ты хочешь узнать? Три информации: 1. Никого не было. 4 трупа. 2. Одни ушли, другие зашли, до 50 человек. Из них 30 трупы. 3. Убиты 10500 укров (официальная сводка МО) Техники подбитой так и не увидели.».

24.07.2022, о 09 годині 22 хвилин ОСОБА_11 у групі надіслав повідомлення наступного змісту: «Только от меня не пересылай. Скопируй и отправляй, не ссылаясь на меня».

24.07.2022, о 09 годині 22 хвилин ОСОБА_7 у групі надіслав повідомлення наступного змісту: «Услышал, благодарю.».

24.07.2022, о 10 годині 41 хвилин ОСОБА_7 у групі надіслав повідомлення наступного змісту: «Это надо узнать по возможности.». «По туристам інтересно? знакомая видела в городе, англичане, небольшая группа была, предполагаю, что инструктора к новой технике, что заходит сюда, будут проводить обучение (это предположение)».

25.07.2022, о 09 годині 23 хвилин ОСОБА_11 у групі надіслав повідомлення наступного змісту: «И ещё дополнение - якобы в Славянск прибыли испанцы на автобусах, вот где они?», знімки екрану мобільного телефону додатку «карта Google» із місцевістю на якій позначено координати, повідомлення: « НОМЕР_4 , 37.627176», «И актуальную по общежитию», «48.732162, 37.538866», знімки екрану мобільного телефону додатку «карти Google» із місцевістю на якій позначено координати, «Нужна информация по ангарам Краматорск, возле рынка».

25.07.2022, о 09 годині 27 хвилин ОСОБА_7 у групі надіслав повідомлення наступного змісту: «+».

26.07.2022, о 19 годині 49 хвилин ОСОБА_7 у групі надіслав повідомлення наступного змісту: «Общежитие на Беленькой пустое не техники не людей, сторожа сидят», фотографію будівлі, «Остальное завтра провентелируем что и как», «Шиферный там колючка и забор не видно что там и как охрана гражданская на территорию не зайти», фотографію будівлі за парканом.

26.07.2022, о 19 годині 51 хвилин ОСОБА_11 у групі надіслав повідомлення наступного змісту: «Спасибо».

26.07.2022, о 19 годині 53 хвилин ОСОБА_7 у групі надіслав повідомлення наступного змісту: «Работаем».

З наданої начальником підрозділу УСБУ у Вінницькій області інформацією, яка здобута в ході проведення слідчо-розшукових заходів вбачається, що особа, яка використовує додаток «Telegram» id 599937200 є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 . Крім того, ОСОБА_7 внесений в базу «Миротворець», як помічник російських військових злочинців і окупантів. Співучасник злочинів російського влади проти України та її громадян.

Сукупність вказаних доказів свідчить, що «Telegram» id 599937200 належить та використовується саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України (паспорт громадянина України НО615531), одруженим.

Наведені докази у справі, свідчать, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення є доведеною.

ОСОБА_7 обвинувачується за ч. 2 ст. 111 КК України, що передбачає відповідальність за державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

Перш за все суд зазначає, що з формулювання обвинувачення ОСОБА_7 суд виключає всі безпосередні тексти повідомлень в групі додатку Телеграм, оскільки формулювання обвинувачення має містити дату, час, місце вчинення кримінального правопорушення, дані про мотив, мету, вчинене діяння та спосіб його вчинення, опис наслідків кримінального правопорушення. Формулювання обвинувачення не має містити недоречної натуралізації та деталізації, прямої мови, лайливих слів, символів тощо, не має викладатись іноземною мовою.

ОСОБА_7 обвинувачується за ч. 2 ст. 111 КК України, що передбачає відповідальність за державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану

З вказаного обвинувачення вбачається, що сторона обвинувачення мала довести такі обов`язкові складові злочину, як 1) вчинення умисних дій на шкоду на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України у формі надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України; 2) вчинення вказаного спеціальним суб`єктом - громадянином України та 3) вчинення вказаних дій в умовах воєнного стану.

Аналізуючи доведення вказаних складових, суд приймає до уваги беззаперечний факт того, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Вказаним беззаперечно підтверджено, що починаючи з 24.02.2022 року на всій території України, до якої безумовно входять Луганська і Донецька області України, введено воєнний стан зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Вказаним документом беззаперечно визначено і факт того, що ворогом державою-агресором є Російська Федерація.

Таким чином зазначеним підтверджено факт того, що подія кримінального правопорушення відбулась в умовах введеного воєнного стану, тобто обов`язкова складова зазначеної вище диспозиції ст. 111 КК України.

З отриманого на підставі ухвали суду доступу до листування у додатку Telegram вбачається, що ОСОБА_7 є учасником інтерактивної групи у додатку «Telegram» під назвою «Ушатаем блох!!!». ID користувача ОСОБА_7 599937200. Вказана група у додатку «Telegram» містить у собі листування щодо місць дислокації, координати та переміщення сил ЗСУ на території бойових дій, фотографії та координати щодо місця розташування та кількості техніки та особового складу. Зміст вказаного листування, що детально наведений вище при викладені даних протоколу огляду мовою оригіналу, беззаперечно підтверджує факт того, що листування за змістом виключає будь-яку іншу мету, ніж допомога представнику держави-агресора, оскільки містить прямі завдання, живий діалог між співрозмовниками, уточнення деталей, способів передачі інформації, змісту інформації, яка затребувана. Зміст переданої інформації також є однозначним, вказана інформація розкриває конкретний умисел особи, що її передає надання допомоги в ураженні засобів сил оборони України, що беззаперечно є діяльністю проти України. Допомога ворогу в умовах воєнного стану, надання представнику іноземної держави, яка є державою-агресором та розпочала війну проти України є дією на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканості обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, оскільки сама суть воєнної агресії РФ полягає у посяганні на суверенітет, недоторканість та цілісність України, її обороноздатності та безпеці.

Факт того, що ОСОБА_7 вчинив вказане, будучи громадянином України підтверджується дослідженими документами, в тому числі і витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Сукупність досліджених доказів свідчить, що Telegram id 599937200 належить та використовується саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується здійсненим сукупним аналізом за отриманим id користувача 599937200, який пов`язаний з місцем проживання ОСОБА_7 - м. Краматорськ, Донецької області, та одночасно із номером телефону мобільний телефон НОМЕР_5 за яким в той же час ним здійснено реєстрацію в соціальних мережах «Однокласники» та «Вконтакте» з датою народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тобто доказами у справі підтверджено, що повідомлення у додатку «Telegram» під назвою «Ушатаем блох!!!» надсилались саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи усі докази в сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 повністю знайшла своє підтвердження у ході судового провадження та підтверджується дослідженими у ході судового провадження доказами, які є належними, допустимими та такими, що узгоджуються між собою.

На підставі вказаного, суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 111 КК України, як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_7 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З вимоги про судимість від 28.02.2023 року вбачається, що ОСОБА_7 раніше судимий вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.07.2015 року за ч. 1 ст. 258-3 КК України на 5 років позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 27.12.2017 року на підставі Указу Президента України про помилування. Вказане свідчить, що ОСОБА_7 має не зняту та не погашену судимість за вчинення умисного кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом з урахуванням ст. 337 КПК України, не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а саме вчинення особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України з використанням умов воєнного стану, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який вчинив нове умисне кримінальне правопорушення будучи раніше судимий за вчинення умисного кримінального правопорушення, в період непогашеної судимості, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією всього майна належного на праві власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року і відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Під час досудового розслідування ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, а також його було оголошено в розшук на підставі ст. 281 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід слід залишити без змін до моменту його затримання на виконання вироку суду.

При цьому, строк відбування основного покарання обвинуваченому необхідно рахувати з моменту його затримання на виконання вироку суду, строк відбування додаткового покарання у виді конфіскації всього належного йому на праві власності майна з дня набрання вироком суду законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 368, 369, 370, 371, 374, 615 КПК України, ст. 65-67, 70, 111 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 111 КК України у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві власності ОСОБА_7 майна в дохід держави Україна.

Початок строку відбування основного покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_7 на виконання вироку.

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані на підставі ст. 193 КПК України продовжити, а саме:

Оголосити в міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_7 .

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання оголошеної у міжнародний розшук особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановлює ухвалу.

Зобов`язати посадову особу органу уповноваженого на затримання особи, після затримання обвинуваченого ОСОБА_7 і не пізніш як через 48 (сорок вісім) годин з часу доставки до місця кримінального провадження у справі доставити ОСОБА_7 до Апеляційного суду Вінницької області для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вручити копію вироку прокурору негайно.

Копію вироку, яка підлягає врученню ОСОБА_7 вручити захиснику, а інформацію про вирок опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, згідно з положеннями ст. 297-5 КПК України та на офіційному веб-сайті суду.

Головуючий суддя:

Судді: