Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/506/24
Провадження № 1-кп/391/40/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" лютого 2025 р. селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.01.2024 за № 0000018 про обвинувачення:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянин України, з середньою освітою, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді солдата (курсанта) 1 навчального взводу 4 навчальної роти 3 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до указу Президента України ОСОБА_11 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ введено воєнний стан на всій території України.

Відповідно до указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/22 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 та набуття чинності Указу президента «Про загальну мобілізацію» та виконання вимог мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України № 32/321/501/13т ОСОБА_9 призвано на службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №171 від 14.06.2023 солдата ОСОБА_9 , визнано таким, що з 14.06.2023 зараховано до списків частини, справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти 3 навчального батальйону, військової частини НОМЕР_1 . З 14.06.2023 ОСОБА_9 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби за призовом під час мобілізації.

Згідно вимог п.п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_9 як військовослужбовець, відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. Будучи військовослужбовцем військової служби, призваним за мобілізацією, солдат ОСОБА_9 відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Проте, солдат ОСОБА_9 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентують порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вирішивши стати на злочинний шлях.

ОСОБА_9 будучи військовослужбовцем, призваним під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді солдата (курсанта) 1 навчального взводу 4 навчальної роти 3 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», у порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 1 7 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, 27.08.2023 не з`явився вчасно на службу без поважних причин, а саме до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та ухилявся від проходження військової служби до 06.06.2024, проводячи його на власний розсуд, не пов`язуючи з обов`язками військової служби.

Таким чином ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке кваліфікується як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 5 ст. 407 КК України визнав повністю, підтвердив обставини, що викладені в обвинуваченні та показав, що він дійсно влітку 2023 року, більш точної дати не пам`ятає, був призваний на військову службу, під час перебування на навчанні отримав травму в зв`язку з чим потрапив до госпіталя на лікування, після лікування, десь у серпні місяці йому була надана відпустка строком на один місяць. Він повернувся до м. Одеса де дізнався, що в нього хворіє бабуся та для того, щоб допомогти бабусі у лікуванні пішов працювати і після закінчення наданої відпустки не повернувся для подальшого проходження військової служби. Розуміє, що зобов`язаний був після закінчення відпустки повернутися до військової частини для подальшого проходження служби. Жалкує про вчинене, щиро кається.

Показання обвинуваченого ОСОБА_9 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також те, що всі учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним подальше дослідження доказів, стосовно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву в добровільності та істинності їх позицій немає. Сторонам судового провадження, потерпілому роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідив документи, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, доходить висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану

При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, обвинувачений вчинив тяжкий злочин.

Обставинами, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття.

Обставини, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлені.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, військовослужбовець, за місцем служби зарекомендував себе посередньо, раніше не судимий.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд призначає обвинуваченому ОСОБА_9 покарання в межах санкції ч. 5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При призначенні ОСОБА_9 покарання застосувати положення ст. 69 та ст. 75 КК України неможливо, оскільки у зв`язку з набранням 27.01.2023 чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» від 13.12.2022 №2839-IX, посилено кримінальну відповідальність за вчинення військових кримінальних правопорушень та обмежено застосування положень статей 69, 75 КК України у випадках засудження, зокрема, за злочин, передбачений ст. 407 КК України, вчинений в умовах воєнного стану, тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням положень статей 69 та 75 КК України.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальних витрат по справі немає.

Речових доказів по справі немає.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, суд вважає за необхідне, з метою забезпечення виконання вироку в частині призначеного судом покарання, запобіжний захід, який застосований до обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_9 , на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення з 19.07.2024 по день набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком суду законної сили залишити в виді тримання під вартою.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Компаніївський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_9 в той же строк та в тому ж порядку з моменту вручення йому копії вироку.

Згідно ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору.

Суддя ОСОБА_1