Єдиний унікальний номер 205/4490/25
Номер провадження 1-в/205/317/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхівцеве, Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, мешкаю чого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11 травня 2017 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік.

- 30 березня 2018 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11.05.2017 року, остаточно призначене покарання до відбуття у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

- 05 червня 2018 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.289 КК України до позбавлення волі строком на 5 років.

- 05 квітня 2022 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України на підставі ч.1 ст. 70 КК України призначене покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05.06.2018 року, остаточно призначене покарання до відбуття у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

- 05 червня 2023 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч.4 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч.1,4 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднане покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05.04.2022 року остаточно призначене покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

- 10 грудня 2024 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч.4 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч. 4 ст.70 КК України остаточно визначене покарання з урахуванням покарання, призначеного вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05.09.2023 року шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначене покарання у вигляді покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

про звільнення від відбуття покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, у зв`язку з набуттям чинності Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 року та декриміналізації вчиненого ним діяння, надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 в якому він просить привести у відповідність призначене покарання.

Засуджений ОСОБА_4 подав заяву, в якій просив розглядати клопотання про звільнення від призначеного покарання без його участі.

Суд, розглянув доводи заяви, дослідив матеріали особової справи засудженого, вислухав думку прокурора та представника установи виконання покарань, які не заперечували проти задоволення клопотання, приходить до наступних висновків.

Статтею 74 ч.2 КК України фактом усунення злочинного діяння є його декриміналізація. Застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст. 58 Конституції України про зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів та ст. 5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі.

Так, згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно з п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Встановлено, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2024 року, яким його було засуджено за ч.4 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 5 п`ять років. На підставі ч. 4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05.09.2023 року більш суворим наново призначеним покаранням, остаточно призначене покарання у вигляді покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

За епізодом, зазначеним у вироку Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2024 року, вартість викраденого майна в розмірі 37 930,48 гривень, перевищувала два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян (епізод від 13.04.2022 року), а тому за вказаним епізодом на ОСОБА_4 не розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024 року а дії засудженого не підпадають під декриміналізацію.

Вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05.09.2023 року, ОСОБА_4 було засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч.1,4 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднане покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05.04.2022 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

За вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05.09.2023 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні 30 червня 2022 року таємного викрадення чужого майна на загальну суму 1662 гривні та 18 серпня 2022 року за повторне таємне викрадення чужого майна на загальну суму 550 гривень.

На час, до якого відносяться діяння, за вчинення яких засуджено ОСОБА_4 , положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3 ст. 51 КпАП України в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009).

З 09.08.2024 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 (далі - Закон № 3886-ІХ).

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції, якою збільшено розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який застосовується для визначення кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення.

При цьому, суд враховуючи правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суд, який мітиться у Постанові від 07.10.2024 року у справ № 278/1566/21, виходить з того, що Закон № 3886-ІХ є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Вартість майна, у викраденні якого ОСОБА_4 визнано винуватим за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05.09.2023 року, становить: 30 червня 2022 року -1662 гривні; 18 серпня 2022 року - 550 гривень.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2022 року в сумі 2481 гривень. Отже, податкова соціальна пільга у 2022 році складала 1240,50 гривень.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2022 році становила 2481,00 гривень.

Таким чином, на засудженого ОСОБА_4 за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05.09.2023 року розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

ОСОБА_4 було засуджено вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 5 квітня 2022 року, за:

- ст.185 ч.3 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки,

- ст. 186 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;

На підставі ст.. 70 ч.1 Кк України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст. 71 ч.1КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 5 червня 2018 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 5 квітня 2022 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні 11 вересня 2021 року таємного викрадення чужого майна на суму 2215,00 гривень, а також у вчиненні 3 серпня 2021 року відкритого викрадення чужого майна вчиненого повторно на суму 945,00 гривень.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2021 року в сумі 2270 гривень. Отже, податкова соціальна пільга у 2021 році складала 1135 гривень.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2021 році становила 2270, 00 гривень.

Таким чином, на засудженого ОСОБА_4 за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 5 квітня 2022 року по епізоду від 11 вересня 2021 року по факту крадіжки, розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

У зв`язку з чим посилання на епізод від 11 вересня 2021 року за ст. 185 ч.3 КК України , а також посилання на ст. 70 ч.1 КК України - підлягає виключенню з зазначеного вироку.

В іншій частині вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 5 квітня 2022 року, щодо визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч.2 КК України та застосування ст. 71 КК України не підлягає декриміналізації.

Дії ОСОБА_4 за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2017 року, за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2018 року, за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 5 червня 2018 року - не підлягають декриміналізації.

Отже, має місце часткова декриміналізація діянь, які полягають у крадіжці майна, вартість яких на момент вчинення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі наведеного та керуючись ст.58 Конституції України, ст.5, ч.2 ст.74 КК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, ст.ст. 369, 372, 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке він був засуджений - задовольнити частково.

Вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 5 квітня 2022 року за ч. 2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 5 червня 2018 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Виключити з вироку Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 5 квітня 2022 року посилання щодо визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, та посилання на ст. 70 ч.1 КК України.

Звільнити ОСОБА_4 , засудженого 5 вересня 2023 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч.4 ст. 185, 71 ч.1,4 КК України до позбавлення волі строком на 5 (п`ять ) років - від призначеного покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2024 року за ч.4 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Виключити посилання на ст. 70 ч.4 КК України.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 5 квітня 2022 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 місяць.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання а саме з 24 лютого 2023 року.

Копію ухвали невідкладно направити адміністрації Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89) для ознайомлення засудженого.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її постановлення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1