ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

в режимі відеоконференцї:

прокурора ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14

перекладача ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000693за апеляційними скаргами прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу із організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_16 (доповненою прокурором ОСОБА_17 ), захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_7 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2024 року про повернення прокурору обвинувального акту у відношенні

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Веселе, Запорізької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 255-1 КК України, та

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Очамчир Ахалдаба, Грузія, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 255-1 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2024 року, постановленою у межах підготовчого судового засідання, повернуто прокурору обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 255-1 КК України та ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 255-1 КК України у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

Як на підставу для прийняття такого рішення суд першої інстанції послався на порушення органом досудового розслідування права на захист обвинуваченого ОСОБА_11 , який не володіє мовою, на якій ведеться судочинство, про допущення якого свідчить відсутність у матеріалах справи належним чином засвідчених підписом перекладача обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, що, на переконання суду першої інстанції, є порушенням приписів ст. 29, п. 18 ч. 1 ст. 42, 68 КПК України, яке не може бути усунуте процесуальними діями суду або захисника під час підготовчого судового засідання.

Крім того суд зазначив, що прокурором всупереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України не викладені належним чином фактичні обставини кримінального правопорушення, які відповідали б визначеній правовій кваліфікації дій обох обвинувачених, і наводить такі висновки по кожному із епізодів інкримінованих дій. Також по всім подіям, зазначеним в обвинуваченні, наявні посилання на участь у них інших осіб, ніж обвинувачені, в тому числі тих, що мають статус злодіїв в законі, але відомостей щодо їх ролі, процесуального статусу у даному кримінальному провадженні тощо обвинувальний акт не містить.

Зазначені недоліки суд першої інстанції визнав такими, що не можуть бути усунуті у межах судового провадження, свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України та є підставою для повернення його прокурору згідно із п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

В апеляційній скарзі (із доповненнями) прокурор просить оскаржувану ухвалу скасувати частково, в частині повернення обвинувального акту прокурору, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що обвинувачений ОСОБА_11 та його захисники під час досудового розслідування та підготовчого судового засідання не заявляли клопотань про залучення перекладача. Стороною обвинувачення було залучено перекладача з української на грузинську мову, із метою швидкого досудового розслідування та судового розгляду, у разі можливого нерозуміння обвинуваченим ОСОБА_11 юридичних термінів, але цей обвинувачений відмовлявся користуватись його послугами.

Крім того вказує, що ОСОБА_11 набув громадянства України, та однією з умов для цього, відповідно до ст. 9 Закону України Про громадянство України, є володіння державною мовою.

Щодо інших підстав для повернення обвинувального акту, які суд зазначив у оскаржуваній ухвалі, прокурор вважає, що такий аналіз кваліфікації дій обвинувачених та співставлення її із фактичними обставинами кримінального провадження може бути здійснений лише під час судового розгляду та дослідження доказів.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вказує, що в обвинувальному акті зазначені усі обов`язкові відомості, викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, надана правова кваліфікація дій обвинувачених.

Зазначає, що, повертаючи обвинувальний акт, суд фактично залишив її підзахисного ОСОБА_11 у невизначеному стані, оскільки той залишається особою, яка притягнута до кримінальної відповідальності, не маючи можливості оскаржити бездіяльність прокурора у цьому питанні або рішення чи дії, пов`язані із усуненням недоліків повернутого обвинувального акту чи його подальшого направлення до суду у найкоротші терміни. Крім того, суд порушив приписи ст. 28 КПК України щодо розумності строків розгляду кримінального провадження, оскільки ОСОБА_11 вже більше трьох років перебуває під кримінальним переслідуванням.

Також вказує, що порушення права на захист ОСОБА_11 у даному випадку не є безумовною підставою для повернення обвинувального акту прокурору з урахуванням положень ст. 315 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити кримінальне провадження до суду першої інстанції для розгляду.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що вручення обвинуваченому ОСОБА_11 обвинувального акту, не перекладеного зрозумілою для нього мовою, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки обов`язковим для перекладу процесуальним документом, відповідно до ч. 2 ст. 29 КПК України, є повідомлення про підозру. Переклад інших процесуальних документів кримінального провадження, надання яких передбачено цим Кодексом, здійснюється лише за клопотанням зазначених осіб (ч. 4 ст. 29 КПК).

Вказує, що суд не мав повноважень на даній стадії досліджувати будь-який із епізодів обвинувачення та висловлювати свою думку щодо правильності викладення його формулювання до ухвалення вироку або іншого підсумкового рішення у справі.

Звертає увагу, що під час підготовчого судового засідання була заявлена низка клопотань та скарг у порядку ч. 2 ст. 303 КПК України, і усі вони були залишені без розгляду у зв`язку із поверненням прокурору обвинувального акту. Однак враховуючи те, що вони можуть бути розглянуті виключно у підготовчому судовому засіданні, то практично з грудня 2022 року учасники провадження позбавлені права і можливості захистити і відновити своє порушене право.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, захисників та обвинувачених, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів з урахуванням положень ст. 404 КПК України, згідно яким суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, приходить до наступного.

Так, відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 ст. 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, при вирішенні питання про повернення прокурору обвинувального акту вказані вимоги кримінального процесуального закону судом дотримані не були.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право зі стадії підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вимоги щодо форми та змісту обвинувального акту, а також обов`язкових додатків до нього, викладені у ст. 291 КПК України.

Як вбачається з обвинувального акту щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , при його складанні вказані вимоги процесуального закону були дотримані, зокрема у ньому зазначені фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, та правова кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення за відповідною статтею, частиною статті закону України про кримінальну відповідальність, з викладенням її диспозиції.

Не можна погодитись з обґрунтованістюпосилання суду першої інстанції в якості підстави для повернення обвинувального акту прокурору на те, що невручення обвинуваченому ОСОБА_11 обвинувального акту, викладеного мовою, якій він володіє та яку він розуміє, а саме грузинською.

Так, відповідно до ст. 42 КПК України підозрюваний/обвинувачений має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави. Вжиття заходів до реалізації права підозрюваного/обвинуваченого, яким останній не виявив бажання скористатися, не є обов`язком сторони обвинувачення.

Прокурором зазначено, що обвинувачений ОСОБА_11 та його захисники під час досудового розслідування та підготовчого судового засідання не заявляли клопотань про забезпечення участі перекладача. Натомість стороною обвинувачення було залучено перекладача з української на грузинську мову, із метою швидкого досудового розслідування та судового розгляду, у разі можливого нерозуміння обвинуваченим ОСОБА_11 юридичних термінів, але обвинувачений відмовлявся користуватись послугами останнього. Також прокурором зазначено, що ОСОБА_11 набув громадянство України, та однією з умов для цього, відповідно до ст. 9 Закону України Про громадянство України, є володіння державною мовою.

Одночасно колегія суддів акцентує увагу на тому, що сторона захисту не вбачає будь-якого порушення права обвинуваченого ОСОБА_11 на захист у зв`язку із тим, що останньому не було надано копію обвинувального акту у перекладі на грузинську мову, та зазначає про свою повну обізнаність із вказаним обвинувальним актом та розуміння його змісту, а також наполягає на здійсненні судового розгляду пред`явленого обвинувачення.

Також не можна погодитись з обґрунтованістю посилання суду першої інстанції на те, що в обвинувальному акті кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не відповідає викладу фактичних обставин та формулюванню обвинувачення, а викладені фактичні обставини не є вичерпними та достатніми, оскільки суд першої інстанції, обговорюючи їх вийшов за межі своїх повноважень, наданих законом в підготовчому судовому засіданні, та фактично вдався до оцінки обгрунтованості обвинувачення.

Що стосується міркувань суду про наявність в обвинувальному акті посилань на участь в інкримінованих обвинуваченим подіях інших осіб, в тому числі тих, що мають статус злодіїв в законі, але при цьому відомостей щодо їх ролі, процесуального статусу у даному кримінальному провадженні тощо обвинувальний акт не містить, то дане питання виходить за межі судового розгляду, визначені ч. 1 ст. 337 КПК України

Зважаючи на вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційних скарг прокурора та захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_7 про те, що рішення суду, прийняте за результатами підготовчого засідання, є незаконним, оскільки при його постановлені були порушені вимоги кримінального процесуального закону, внаслідок чого воно не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

Обговорюючи питання про остаточне рішення за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів зважає на те, що відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону не входять до переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора, з доповненням, захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , - задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2024 року про повернення прокурору обвинувального акту у відношенні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 255-1 КК України, - скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4