Справа №293/2194/19
Провадження № 1-кп/293/29/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів кримінальне провадження, внесене 12.11.2019 до ЄРДР за №0000302, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кукоара Кахульского району Республіки Молдова, жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України

ВСТАНОВИВ:

На розгляді суду перебуває вказане кримінальне провадження.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений подав письмове клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 389 КК України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти закриття кримінального провадження з підстав зазначених у клопотанні, оскільки строки давності з урахуванням переривання перебігу давності збігли.

Заслухавши зміст клопотання, думки учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження, судом встановлені наступні обставини справи.

Відповідно до обвинувального акта органом досудового розслідування встановлено, що вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 20.02.2019 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Вирок відносно ОСОБА_5 27.03.2019 з Черняхівського районного суду надійшов на виконання до Черняхівського районного сектору Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області. В подальшому ОСОБА_5 був поставлений на облік та останньому повідомлено про необхідність з`явитись до відділу пробації.

Так, 12.04.2019 ОСОБА_5 начальником Черняхівського районного сектору Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області, роз`яснені права та обов`язки, пов`язані з відбуванням покарання у вигляді громадських робіт та попереджено про те, що в разі ухилення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 389 КК України він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності. Окрім цього ОСОБА_5 роз`яснено, що згідно зі ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України він зобов`язаний: додержуватись встановлених законодавством порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитись до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтись за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, без погодження уповноваженого органу з питань пробації не виїжджати за межі України. Також ОСОБА_5 роз`яснено, що час щорічної відпустки за основним місцем роботи не зупиняє виконання покарання, а також те, що поважними причинами неявки до уповноваженого органу з питань пробації в призначений строк визначаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, які фактично унеможливлюють своєчасне прибуття за викликом і які документально підтверджені, про що від ОСОБА_5 відібрано письмову підписку.

06.06.2019 начальником Черняхівського районного сектору Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області для відбуття покарання у вигляді громадських робіт надіслано направлення до Сліпчицької сільської ради Черняхівського району в Житомирській області.

07.06.2019 сільським головою Сліпчицької сільської ради винесено розпорядження №1, яким направлено засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання у виді 200 годин громадських робіт накладеного на нього Черняхівським районним судом на території Сліпчицької сільської ради, а також про ознайомлено з правилами техніки безпеки під час виконання громадських робіт.

Так, 19.08.2019 з Сліпчицької сільської ради надійшло повідомлення до Черняхівського районного сектору Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про те, що засуджений ОСОБА_5 , з метою ухилення від відбуття покарання, призначеного йому Черняхівським районним судом, без поважних причин 10.08.2019 та 17.08.2019 до Сліпчицької сільської ради на відпрацювання громадських робіт не з`являвся.

ОСОБА_5 20.08.2019 було викликано до Черняхівського районного сектору Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області, де у останнього відібрано письмове пояснення та встановлено, що жодних причин невиходу на відпрацювання громадських робіт в призначені дні у нього не було.

Водночас, 20.08.2019 ОСОБА_5 , працівниками органу пробації було винесено застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності та повторно роз`яснено умови та порядок відбування покарання.

Продовжуючи ухилятися від відбування покарання, засуджений ОСОБА_5 12.10.2019, 19.10.2019 та 26.10.2019 не повідомивши про поважні причини голові сільської ради та персоналу органу пробації не з`явився на відпрацювання громадських робіт.

26.10.2019 працівниками Черняхівського районного сектору Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області здійснено перевірку виконання громадських робіт засудженим ОСОБА_5 за місцем відбування покарання. Під час перевірки було встановлено, що засуджений був відсутній на робочому місці без поважних причин, зі слів сільського голови ОСОБА_6 , засуджений до роботи відноситься не добросовісно, поставлені завдання не виконує.

31.10.2019 засудженого ОСОБА_5 викликано до Черняхівського районного сектору Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області, де у останнього відібрано письмове пояснення та встановлено, що жодних причин невиходу на відпрацювання громадських робіт в призначені дні у нього не було.

Також, відповідно до табелю виходу на роботу засудженого ОСОБА_5 за жовтень 2019 року встановлено, що останній 12.10.2019, 19.10.2019, 21.10.2019, 22.10.2019, 23.10.2019, 24.10.2019, 25.10.2019, 26.10.2019, 27.10.2019, 28.10.2019, 29.10.2019, 30.10.2019, 31.10.2019, з метою ухилення від відбуття покарання, призначеного йому Черняхівським районним судом, без поважних причин до Сліпчицької сільської ради на відпрацювання громадських робіт не з`явився.

Зокрема, відповідно до довідки Сліпчицької сільської сільської ради встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вироку Черняхівського районного суду Житомирської області та направлення Черняхівського PC філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області на відбуття покарання у виді громадських робіт з 01.11.2019 по 11.11.2019 не з`явився та про причини не виходу на відбуття покарання не повідомив.

Таким чином, засуджений ОСОБА_5 , переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання вироку суду, з метою ухилення від відбування кримінального покарання, без поважних причин, якими є: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, які фактично позбавляють засудженого можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені, став свідомо допускати грубі порушення встановленого порядку виконання покарання у виді громадських робіт, відпрацювавши лише 60 годин громадських робіт та допустивши 23 неявки без поважних причин, маючи невідпрацьованими 140 годин громадських робіт.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, що виразились в умисному ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Разом з тим, відповідно до листа Житомирського районного сектору № 9 філії державної установи «Центр пробації» у Житомирській області від 04.04.2022 № 33/25/256-22, Черняхівський районний суд Житомирської області повідомлено про те, що ОСОБА_4 знятий з обліку філії державної ДУ «Центр пробації» у Житомирській області, у зв`язку з відбуттям призначеного вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 20.02.2019 за ч.1 ст. 125 КК України покарання у виді 200 годин громадських робіт у повному обсязі.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, і положення закону, яким суд керувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частина 2 ст. 284 КПК України передбачає, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

01.07.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень", згідно з яким внесені зміни до ст. 12 КК України.

Згідно ч.1 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкція ч.2 ст. 389 КК України передбачає покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк до трьох років або обмеженням волі на той самий строк.

Таким чином, станом на час розгляду даного клопотання, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 відноситься до кримінального проступку.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до пунктів 1,2 ч.1 ст. 49 КК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

Верховний Суд у постанові від 19 вересня 2019 року по справі № 350/1218/16-к зазначив, що відповідно до положень ст. 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Так, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (ці строки диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину); протягом цих строків особа не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст.49 та ст.106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК України).

Процесуально - правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284,288 Кримінального процесуального кодексу України).

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинено.

Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Разом з тим, ч. 2 ст. 49 КК України (у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, який набрав чинності з 1 липня 2020 року) визначено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

В досліджуваному випадку після внесення змін до вказаних законодавства мало місце поліпшення становища особи ОСОБА_4 порівняно із попередніми редакціями ст. 12 КК та ст. 49 КК, що були чинними на час скоєння ним кримінального правопорушення, у зв`язку з цим у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 є підстави для застосування положень ч. 1 ст. 5 КК щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.

Тому, за умови відсутності факту ухилення особи від слідства або суду, строк давності для звільнення його від кримінальної відповідальності згідно з приписами ч. 1 ст. 49 КК становить три роки з дня вчинення ним кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК, і до дня набрання вироком законної сили.

Проте, у разі підтвердження факту умисного вчинення особою будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства або суду, відповідно до вимог ч. 2 ст. 49 КК (у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) такий строк для нього становить п`ять років з часу вчинення інкримінованого кримінального проступку.

Для застосування зазначеної норми обов`язково має бути підтверджено факт ухилення особи від досудового слідства або суду, що є обставиною, яка виключає благополучне закінчення строків давності, і зупиняє диференційований строк, передбачений ч. 1 ст. 49 КК (у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року). При цьому час, який минув із дня вчинення кримінального правопорушення до дня, коли особа почала ухилятися від слідства або суду, не втрачає свого значення, а зберігається і зараховується до загального строку давності, що продовжує спливати. Тобто, у цьому випадку закон передбачає загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які ухиляються від слідства чи суду оскільки факт свідомого ухилення особи від відповідальності свідчить про те, що вона все ще є суспільно небезпечною, тож це зумовлює необхідність більш суворого підходу до неї при вирішенні питання про давність притягнення до кримінальної відповідальності.

Вказане погоджується з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові 5 квітня 2021 року у справі № 328/1109/19(провадження № 51 - 5464 кмо 20).

Також положеннями ч.3 ст.49 КК України визначено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, встановлено, що ОСОБА_4 двічі оголошувався судом в розшук за ухилення від явки до суду. Так, відповідно до ухвал Черняхівського районного суду Житомирської області від 17.11.2021 суд зупинив кримінальне провадження до розшуку обвинуваченого ОСОБА_4 та відновив його 06.04.2022, у зв`язку із встановленням місця проживання обвинуваченого. Крім того, кримінальне провадження з аналогічних підстав було зупинено відповідно до ухвали суду від 12.02.2024 та відновлено - 08.01.2025 року.

Також відповідно до вимоги про судимість, встановлено, що ОСОБА_4 вчинив 13.12.2024 новий злочин, передбачений ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України з подальшою зміною кваліфікації на ч.1 ст. 121 КПК України. Таким чином, перебіг строку давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності переривався в період з 17.11.2021 до 06.04.2022 та з 12.02.2024 по 13.12.2024 (день вчинення нового злочину).

При цьому, у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності чи покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого ч. 1 ст. 49 КК України, подовженого на період ухилення.

Водночас, з урахуванням практики Верховного суду, зазначеної вище, враховуючи початок перебігу строку давності, яким є день, коли кримінальне правопорушення було вчинено - 12.10.2019 (з огляду на вимоги ч. 2 ст. 49 КК України, у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, який набрав чинності з 1 липня 2020 року), та через те, що у цьому кримінальному провадженні обвинувальний вирок щодо ОСОБА_4 не був ухвалений, такий строк минув 12 жовтня 2024 року. Отже, на час розгляду клопотання обвинуваченого з часу вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, минуло більше п`яти років.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень, наполягав на закритті провадження, відповідно до ст. 49 КК України.

Дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Відтак, перевіривши законність заявленого клопотання обвинуваченого, враховуючи при цьому, що з моменту скоєння ОСОБА_4 кримінального проступку за ч.2 ст. 389 КК України минуло понад п`ять років, суд дійшов до переконання, що вказане клопотання є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 49 КК України, 284-286,288,369-372,395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ч.2 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за 0000302 від 12.11.2019 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, закрити у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 7 (семи) днів з дня оголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_7