Справа № 352/1586/24
Провадження № 1-кп/352/215/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючого неофіційно на приватних новобудовах різноробочим, розлученого, утриманця однієї малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, військовозобов`язаного, не депутата, згідно ст. 89 КК України не судимого, якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 382 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 ставиться у вину те що він вчинив опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 , умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили.

Вказані кримінальні правопорушення обвинуваченим скоєно за наступних обставин:

31.03.2024 року о 08 год. працівники сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області інспектор СРПП старший лейтенант поліції ОСОБА_6 та поліцейський СРПП капрал поліції ОСОБА_7 , які були одягнуті в однострій поліцейського, після проведення інструктажу керівництвом відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в області та отримання табельної вогнепальної зброї, спеціальних засобів, заступили на добовий наряд з охорони громадського порядку на території Івано-Франківського району.

Таким чином, старший лейтенант поліції ОСОБА_6 та капрал поліції ОСОБА_7 знаходились при виконанні службових обов`язків по забезпеченню громадської безпеки та порядку, та згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», є працівниками правоохоронного органу.

У відповідності до своїх функціональних обов`язків старший лейтенант поліції ОСОБА_6 та капрал поліції ОСОБА_7 31.03.2024 р. приблизно о 18 год. 50 хв. здійснювали патрулювання в с. Ганнусівка, Єзупільської ТГ, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області на службовому автомобілі марки «Toyota Corolla».

У подальшому, приблизно о 19 год., на маршруті патрулювання в с. Ганусівка, Єзупільської ТГ, на перехресті вулиць Хмельницького - Замлинських, ними було виявлено транспортний засіб марки «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , який на великій швидкості виїхав заднім ходом із бічної вулиці, без увімкнення покажчика повороту, чим порушував Правила дорожнього руху. Поліцейськими відразу увімкнено на службовому автомобілі проблискові маячки червоного кольору та було прийнято рішення зупинити службовий транспортний засіб перед автомобілем, яким рухався ОСОБА_5 , таким чином унеможливити його подальший рух. Проте останній здійснив рух заднім ходом на відстань приблизно одного метру, після чого старший лейтенант поліції ОСОБА_6 одразу вийшов зі службового автомобіля, підійшов до передньої частини автомобіля, яким рухався ОСОБА_5 та здійснив законну вимогу останньому зупинити транспортний засіб та не продовжувати рух, шляхом припинення роботи двигуна автомобіля, яку водій чітко чув через відчинене водійське вікно. Проте ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом автомобіля, вирішив продовжити рух транспортним засобом вперед, допустивши при цьому наїзд на старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , і таким чином вчинив активний опір працівникові правоохоронного органу з метою перешкоджання діяльності правоохоронних органів, підриву їх авторитету та уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення протиправних дій щодо працівника поліції, ОСОБА_5 почав рух вказаним автомобілем на працівника поліції ОСОБА_6 . На законну вимогу припинити свою протиправну поведінку та зупинити транспортний засіб ніяк не відреагував та продовжив рух автомобіля.

Надалі, ОСОБА_5 , нехтуючи законною вимогою працівника правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків припинити правопорушення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи достовірно обізнаним, що перед ним перебуває працівник правоохоронних органів, став чинити йому активний опір, який виразився в продовженні руху транспортним засобом із працівником поліції на капоті, чим не давав можливості виконати працівнику поліції службові обов`язки. Внаслідок таких дій ОСОБА_5 старший лейтенант поліції ОСОБА_6 змушений був для забезпечення особистої безпеки та безпеки інших осіб, у відповідності із ст. ст. 29, 42, 43, 44, 45 Закону України «Про Національну поліцію», застосувати законні, необхідні, пропорційні та ефективні поліцейські заходи примусу - фізичну силу, нанісши декілька ударів по лобовому склу автомобіля. З метою припинення протиправних дій ОСОБА_5 , який чинив активний опір, та для забезпечення особистої безпеки та безпеки інших осіб, поліцейськими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в силу положень ст. ст. 29, 42, 43, 44, 45 Закону України «Про Національну поліцію», також було застосовано законні, необхідні, пропорційні та ефективні поліцейські заходи примусу - фізичну силу й спеціальні засоби, а саме кайданки, в результаті чого правопорушення було припинено та на місце події викликали слідчо-оперативну групу ВП № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області.

Також, досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні установлено, що унаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_5 , постанова Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області № 3/348/366/23 від 30.05.2023 р., яка набрала законної сили 24.07.2023 р. та постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області № 3/344/6497/23 від 22.11.2023 р. (набрала законної сили 05.12.2023 р.) та № 3/344/7929/23 від 14.12.2023 р. (набрала законної сили 26.12.2023 р.), не були виконані в частині позбавлення права керування транспортними засобами.

З вказаного приводу 30.01.2024 р. слідчим СВ ВП № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в області ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

В подальшому, не припиняючи своїх протиправних дій та продовжуючи свою протиправну поведінку, будучи належним чином ознайомленим з наведеними вище постановами, зміст яких також висвітлено у вказаному повідомленні про підозру, ОСОБА_5 , 01.02.2024 р. о 18 год. 13 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Вовчинецькій, 202, керував транспортним засобом марки «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, будучи позбавленим права керування транспортними засобами відповідно до постанови Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області № 3/348/366/23 від 30.05.2023 р., яка набрала законної сили 24.07.2023 р. та постанов Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 3/344/6497/23 від 22.11.2023 р. (набрала законної сили 05.12.2023 р.) та № 3/344/7929/23 від 14.12.2023 р. (набрала законної сили 26.12.2023 р.)

За вчинення вказаних адміністративних правопорушеннь працівниками поліції щодо ОСОБА_5 складено протоколи про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП за результатами розгляду яких, 12.03.2024 р. Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області щодо ОСОБА_5 винесено постанову № 3/344/1622/24, яка набрала законної сили 23.03.2024 р., та згідно якої ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Будучи належним чином ознайомленим з наведеною вище постановою, та маючи реальну можливість виконувати її в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, ОСОБА_5 продовжив керувати транспортним засобом за наступних обставин.

Так, 31.03.2024 р. близько 18 год. 50 хв. в с. Ганнусівка Єзупільської ТГ на перехресті вулиць Хмельницького - Замлинських, ОСОБА_5 , умисно уникаючи невиконання судового рішення, а саме постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області № 3/344/1622/24 від 12.03.2024 р. та повністю її ігноруючи, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, всупереч ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керував транспортним засобом марки «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області у зв`язку із порушенням Правил дорожнього руху та в подальшому вчинив активний опір працівникам правоохоронних органів.

Унаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_5 постанова Івано- Франківського міського суду Івано-Франківської області № 3/344/1622/24 від 12.03.2024 р., яка набрала законної сили 23.03.2024 р., не була виконана в частині позбавлення права керування транспортними засобами.

В ході проведення досудового розслідування 30 вересня 2024 року між прокурором Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до змісту укладеної угоди, сторони домовились про кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 382, ч. 2 ст. 342 КК України та про узгоджену, за наявності пом`якшуючих покарання обставин, а саме : щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивної характеристики, враховуючи те, що обвинувачений зобов`язався невчинення будь-яких інших злочинів протягом строку притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, раніше на судимий, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, являється утриманцем однієї малолітньої дитини, учасником бойових дій, міру покарання :

за ч. 1 ст. 342 КК України, у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 51000 грн.;

за ч. 2 ст. 382 КК України, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 17000 грн.;

Згідно ст. 70 ч. 1 КК України, остаточно визначити покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 51000 грн.

При цьому, ОСОБА_5 розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку суду згідно ст.ст.394, 424 КПК України та відмову від прав, передбачених ст.474 КПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього в разі укладення угоди розуміє.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості укладену між прокурором ОСОБА_9 та його підзахисним.

Прокурор ОСОБА_9 також просив затвердити угоду про визнання винуватості укладену між ним та ОСОБА_5 .

Заслухавши думку учасників процесу, роз`яснивши наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст.473 КПК України, та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладену угоду про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_5 слід затвердити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.468, ч. 4 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка укладається у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що скоєні обвинуваченим ОСОБА_5 злочини, передбачені ст.ст. 342 ч. 2, 382 ч. 1 КК України згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії не тяжких злочинів.

Надана суду угода відповідає вимогам, які ставляться до угоди про визнання винуватості, що передбачені ст.472 КПК України, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Обставин, які б вказували на необхідність відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Зокрема, суд вважає, що дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 382 КК України, а узгоджене за правилами ст. 70 ч. 1 КК України покарання обвинуваченому, з врахуванням суспільної небезпеки вчиненого та пом`якшуючих обставин, у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 51000 грн., буде необхідне і достатнє для виправлення останнього і попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні заявлено не було.

Підстави для обрання на даній стадії процесу запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 відсутні, оскільки сторонами кримінального провадження відповідних клопотань не заявлялося..

Судові витрати та речові докази по даному кримінальному провавдженні відсутні.

Цивільний позов в даному кримінальному провадження не заявлявся.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314, 368, 370,473, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.09.20234року, укладену між прокурором Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_5 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000159 від 01.04.2024 р. щодо ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 2 ст. 342 КК України.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання :

за ч. 2 ст. 342 КК України, у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 51000 грн.,

за ч. 1 ст. 382 КК України, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 17000 грн.

Згідно ст. 70 ч. 1 КК України, остаточно визначити покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 51000 грн.

Підстави для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу відсутні.

Судові витрати та речові докази по даному кримінальному провавдженні відсутні.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні заявлено не було.

На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_10