УХВАЛА

12.12.2024 м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , яка представляє інтереси власників майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду відвід адвоката ОСОБА_3 заявлений слідчому судді Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_6 перебуває клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси про арешт тимчасово вилученого майна, що належить ОСОБА_4 , яке вилучене 18.07.2024 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майна, а саме, грошові кошти, в межах матеріалів досудового розслідування №0000707 від 01.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

В обґрунтування заявленого відводу заявник зазначив, що 24.07.2024 прокурор Київської окружної прокуратури м.Одеси звернувся до Київського районного суду м.Одеси з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, вилучені при обшуку 18.07.2024 року з метою збереження речових доказів, формально посилаючись на ч.2 ст.167, ч.1 ст.170, п.1, 4 ч.2 ст.170, ч.ч.3-5 ст.170 КПК України, без обґрунтування підстав арешту майна з посланням на належні і допустимі докази.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суді м.Одеси ОСОБА_6 від 21.08.2024 року у справі №947/22073/24 (провадження 1-кс/947/9791/24) вищезазначене клопотання прокурора було повернуто для усунення недоліків.

29.08.2024 до суду надійшло клопотання про арешт майна, в якому прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, що належить ОСОБА_4 , яке вилучено 18.07.2024 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

При розгляді клопотання у суді першої інстанції представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись в том числі на той факт, що недоліки встановлені слідчим суддею в попередній ухвалі, прокурором не усунуті.

Разом з тим, ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одесі ОСОБА_6 від 07.10.20204 року у справі №947/22073/24 (проваджена 1-кс/947/11542/24) задоволено клопотання прокурора Київської окружної прокуратурі м.Одеси ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майно, що належить ОСОБА_4 , яке вилучене 18.07.2024 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , який виконаний.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, воно було оскаржено до Одеського апеляційного суду та ухвалою від 02.12.2024 апеляційні скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах власників майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , задоволена частково. Ухвала слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 07.10.2024 скасована. Постановлена нова ухвала, якою клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, повернуто прокурору-процесуальному керівнику для усунення встановлених апеляційним судом недоліків протягом 72 годин з моменту отримання повного тексту ухвали апеляційного суду.

09.12.2024 в порядку виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 02.12.2024 до Київського районного суду міста Одеси надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси про арешт тимчасово вилученого майна, що належить ОСОБА_4 .

Автоматизованим розподілом слідчим суддею для розгляду зазначеного клопотання обрано суддю ОСОБА_6 .

Розгляд клопотання призначено на 12.12.2024 року о 16.00 год.

Адвокат ОСОБА_3 , вважаючи, що слідчий суддя ОСОБА_6 не може брати участь у розгляді вказаного клопотання і підлягає відводу, так як слідчий суддя вже має сформовану позицію в цьому кримінальному провадженні, що не забезпечить безсторонність та неупередженість суду під час третього розгляду слідчим суддею ОСОБА_6 клопотання прокурора про арешт майна.

Згідно ч.3 ст.81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Суддя ОСОБА_6 будь-яких пояснень не надала.

Слідчий суддя, вивчивши доводи заявленого відводу, думку заявника, дослідивши надані в обґрунтування відводу документи, дійшов висновку про те, що заява про відвід слідчого судді ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, оскільки законних підстав, передбачених ст.ст.75 і 76 КПК України для відводу слідчого судді, не вбачається.

Заявником не доведено, що слідчим суддею ОСОБА_6 під час повторного розгляду клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, що належить ОСОБА_4 , порушуються вимоги кримінального процесуального законодавства, або демонструється якась зацікавленість чи упередженість слідчого судді.

За змістом викладених обставин заявник висловлює незгоду із прийнятими слідчим суддею рішенням по суті поданих органами досудового розслідування клопотань, та незгоду із процесуальними діями/бездіяльністю судді стосовно організації процесу розгляду таких клопотань.

Відповідно до ч.1 ст.21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.26 КПК України).

Відповідно до ст.75 КПК України, суддя не може брати участь у розгляді справи та підлягає відводу, якщо: п.4 ч.1 ст.75: "існують інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості".

Для того, щоб відвід судді був задоволений, необхідно довести наявність об`єктивних обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість судді під час розгляду конкретної справи. Такі обставини можуть включати, наприклад, попередню участь слідчого судді у розгляді аналогічного клопотання про накладення арешту на майно у конкретному кримінальному провадженні, яке було скасовано та повернуто прокурору для доопрацювання.

Водночас не кожна попередня участь слідчого судді у пов`язаних справах є автоматичною підставою для його відводу. Важливою умовою є оцінка того, чи могла попередня участь слідчого судді об`єктивно вплинути на його здатність неупереджено досліджувати та оцінювати докази під час розгляду нового клопотання.

У даному випадку слідчий суддя ОСОБА_6 ухвалою від 07.10.2024 накладено арешт на майно, вилучене у ОСОБА_4 , яка була оскаржена в апеляційному порядку, скасована та повернута прокурору для усунення недоліків, але це не свідчить про те, що цей факт обов`язково впливає на здатність слідчого судді ОСОБА_6 неупереджено розглядати клопотання про накладення арешту на майно у цьому провадженні.

ЄСПЛ у справах "Wettstein v. Switzerland" (2000) та "Hauschildt v. Denmark" (1989) зазначав, що участь судді у пов`язаних справах не є автоматичною підставою для відводу, якщо немає доказів того, що суддя вже сформував своє упереджене ставлення до обставин конкретної справи.

До того ж ст.ст.35, 76 КПК України прямо не забороняють участь слідчого судді в розгляді клопотань і подань в одному кримінальному провадженні, у т.ч. повторних.

Задоволення слідчим суддею клопотання про накладення арешту на вилучене майно у конкретному кримінальному провадженні, виходячи з викладеного, за відсутністю переконливих доказів, не є автоматичною підставою для визнання слідчого судді ОСОБА_6 упередженою.

Згідно з вимогами п.4 ч.1 ст.75 КПК України, об`єктивних обставин, що вказують на упередженість судді, в досліджуваній справі не виявлено.

З урахуванням практики ЄСПЛ, особливо у справах "Piersack v. Belgium", "Morel v. France" та "Hauschildt v. Denmark", відсутність доказів конкретної упередженості судді або реальних обставин, які б свідчили про те, що слідчий суддя не може неупереджено розглянути клопотання прокурора, виключає можливість його відводу.

Отже законних підстав для відводу суддів, передбачених ст.ст.75, 76 КПК України, зацікавленою стороною не надано, і слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, за відсутності доведених об`єктивних або суб`єктивних причин, які б ставили під сумнів неупередженість слідчого суддів ОСОБА_6 , відвід задоволенню не підлягає.

При постановленні ухвали, суд також бере до уваги ч.ч.1, 6 ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої, суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь якого незаконного впливу, тиску або втручання. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність судді і не посягати на неї.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-372, 81 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 , яка представляє інтереси власників майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про відвід слідчого судді Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_6 з мотивів, викладених в мотивувальній частині ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1