справа № 208/4370/25
провадження № 1-кс/208/1510/25
УХВАЛА

09 квітня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України у кримінальному провадженні №0000016 від 01.04.2025 року

ВСТАНОВИВ:

31.03.2025 у період часу з 10:30 год до 10:37 год (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), разом із ОСОБА_7 перебували біля приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , разом із незнайомим їм раніше ОСОБА_8 . В цей момент у ОСОБА_7 та ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_8 , з цією метою ОСОБА_7 та ОСОБА_4 вступили у попередню змову, яка виразилась у їх подальших конклюдентних діях, тобто коли особи не висловлюють свою згоду вербально, але їх поведінка явно вказує на наявність спільного наміру вчинення злочину.

Реалізуючи раптово виниклий спільний протиправний умисел, перебуваючи в зазначений час в зазначеному місці, діючи в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, ОСОБА_4 , спираючись на підтримку ОСОБА_7 рукою вихопив з руки ОСОБА_8 належну йому парасольку автоматичну чорного кольору без маркування, вартістю 231,25 грн.

Після цього, продовжуючи реалізацію свого спільного протиправного умислу, ОСОБА_4 силою утримував потерпілого ОСОБА_8 за одяг, а ОСОБА_7 в цей момент, спираючись на підтримку ОСОБА_4 , руками почав оглядати кишені куртки і штанів потерпілого та забрав звідти гроші у сумі 500 грн. та ультразвуковий відлякувач собак «Super Ultrasonic Dog Chaser (Double) ZF-853», вартістю 378,60 грн.

У подальшому ОСОБА_7 висловив вимогу потерпілому ОСОБА_8 віддати їм свій телефон, однак ОСОБА_8 вказану вимогу виконувати не став. Після цього, з метою придушення волі потерпілого до спротиву їх спільним протиправним діями, ОСОБА_4 почав погрожувати потерпілому ОСОБА_8 застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, чим придушив волю останнього до спротиву їх спільним із ОСОБА_7 протиправним діям. ОСОБА_8 , сприймаючи вказані погрози як реальні, передав ОСОБА_7 свій мобільний телефон «Redmi Note 8T» 4/64 Gb модель M1908C3XG, вартістю 1545,00 грн. З метою отримання у подальшому можливості розпоряджатись викраденим телефоном, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 почали вимагати від потерпілого розблокувати телефон, погрожуючи при цьому застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Потерпілий ОСОБА_8 , злякавшись погроз ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ввів пароль від телефону (однак неправильний), після чого останні відволіклись на телефон, а потерпілий ОСОБА_8 , скориставшись вказаною обставиною, з місця вчинення злочину втік.

Вказаними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_4 спричинили потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 2154,85 грн.

Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, вчинений в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання за його змістом та обґрунтуванням та зазначив, що підставами застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а також наявність ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які у своїй сукупності дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним видом запобіжного заходу який зможе запобігти заявленим ризикам, які є реальними. З урахування наведеного, прокурор вважає, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не здатний забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 вказував на недоведеність прокуром ризиків, на які той посилається та просив застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав свого захисника та просив обрати йому запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваного, його захисника та дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Обставини викладені у клопотанні слідчого, підтверджуються матеріалами досудового розслідування.

З досліджених матеріалів кримінального провадження, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами: показаннями потерпілого та свідків, протоколами пред`явлення осіб для впізнання потерпілому та свідкам, іншими доказами у їх сукупності.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної обґрунтованої підозри передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_4 підозра є достатньою та обґрунтованою для цілей застосування запобіжного заходу.

З наданих до клопотання документів, які характеризують особу підозрюваного, а також встановлених в судовому засіданні обставин, вбачається, що ОСОБА_4 :

- народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області;

- проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом з батьками та бабусею;

- негативно характеризується за місцем проживання;

- неодружений,;

- освіта середня;

- офіційно не працює;

- раніше судимий: 01.08.2012 Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст.115 КК України до 13 років позбавлення волі, звільнений 29.03.2024 по відбуттю строку покарання.

- не має у власності рухомого та нерухомого майна, а також вкладів у банках.

На думку слідчого судді, ризиками, визначеними ст.177 КПК України та доведеними слідчим та прокурором, у даному кримінальному провадженню є:

- переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Загроза можливого покарання за інкримінований йому тяжкий злочин, незважаючи на відносно міцні соціальні зв`язки, може спонукати ОСОБА_4 до переховування від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

- вчините інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 є особою, що має не зняту та непогашену судимість за вчинення умисного вбивства, немає постійного та достатнього джерела доходу;

- незаконно впливати на потерпілого, свідків, оскільки підозрюваний може спровокувати та викликати у них шляхом вмовляння, тиску, погроз, залякувань, викликання жалю до себе, або будь-яким іншим способом, зміну показань потерпілого та свідків.

Крім того, слідчий суддя, при розгляді клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу враховує обставини, перелік яких передбачений ст.178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст.177 КПК України для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно ст.176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Разом з цим, з наявного клопотання та з пояснень наданих в судовому засіданні прокурором, підозрюваним та його захисником, слідчим суддею вбачається, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні буде недостатнім, і це пов`язано, зокрема, із тим, що підозрюваний не має постійного достатнього джерела доходів, нерухомого чи рухомого майна, вкладів у банку, неодружений, схильний до вчинення кримінальних правопорушень.

Тому, слідчий суддя позбавлений можливості застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та застави.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, а також те, що останній підозрюється у вчиненні злочину, що відноситься до категорії тяжких злочинів, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, має можливість незаконного впливу на свідків, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки його права, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

При вирішенні питання про можливість одночасного визначення розміру застави із покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, суд враховує, що відповідно до положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, вчинений повторно, вчинений в умовах воєнного стану.

Зважаючи на викладене слідчий суддя вважає за необхідне не визначати підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави, оскільки застава не зможе у повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 196 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у рамках кримінального провадження № 0000016 від 01.04.2025 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська УВП «№4» строком на 60 днів, а саме з 09.04.2025 року по 07.06.2025 року включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали буде виготовлено та проголошено 10.04.2025 року о 08:40 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1