Справа № 211/2034/25
Провадження № 1-кс/211/419/25
У Х В А Л А
іменем України
28 лютого 2025 року слідчий суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Відділення поліції № 1 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нововасилівка, Врадіївського району, Миколаївської області, громадянина України, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із середньо-спеціальною освітою, військовослужбовець військової служби за призивом під час мобілізації, на особливий період, радіотелефоністу лінійного наглядача відділення управління 2 реактичної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -
Як слідує з клопотання та наданих суду матеріалів, що солдат ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призивом під час мобілізації, на особливий період та перебуваючи на посаді радіотелефоніста лінійного наглядача відділення управління 2 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійського групи військової частини НОМЕР_1 (на підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_1 № 46 від 03.03.2022), 25 лютого 2025 року приблизно о 19 годині 30 хвилин (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), перебував в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим доставлений до відділу військової служби правопорядку Донецького гарнізону в АДРЕСА_1 25.02.2025 близько 20 годині 00 хвилини для проходження освідування на зазначений стан, внаслідок чого отримав результат щодо підтвердження наявності вмісту алкоголя 1.07 %, після чого був доставлений до місця мешкання за вказаною вище адресою.
25 лютого 2025 року приблизно о 19 годині 30 хвилин (більш точнии? час під час досудового розслідування не встановлено), перебував в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим доставлении? до відділу віи?ськовоі? служби правопорядку Донецького гарнізону в м. Краматорськ 25.02.2025 близько 20 годині 00 хвилини для проходження освідування на зазначении? стан, внаслідок чого отримав результат щодо підтвердження наявності вмісту алкоголя 1.07 %, після чого був доставлении? до місця мешкання за вказаною вище адресою.
25.02.2025 приблизно о 23 годині 00 хвилині (більш точнии? час в ході досудового розслідування не встановлено) солдат ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, взявши до рук ввірену и?ому для службового користування бои?ову нарізну вогнепальну зброю 5,45 мм автомат Калашникова (АКС-74У) № НОМЕР_2 , 1989 року випуску з приєднаним до нього магазином з бои?овими припасами, маючи злочиннии? умисел, спрямовании? на спричинення хуліганських діи? із застосуванням вогнепальноі? зброі?, перебуваючи за адресою: Донецька область, с. Миколаи?пілля, вул. Гагаріна, де по близу будинку 58 на відкритіи? ділянці місцевості знаходились автомобілі марки «Honda CR-V» д.н.з. НОМЕР_3 , якии? належить командиру 1 реактивного артилеріи?ського взводу віи?ськовоі? частини НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , а також «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_4 , що належить на праві власності гр. ОСОБА_10 , та перебуває у користуванні віи?ськовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 солдата ОСОБА_11 , після чого ОСОБА_5 , тримаючи автомат, перевивши перемикач вогню в положення автоматичноі? стрільби, відвів затворну раму в краи?нє положення і відпустив і?і?, чим дослав патрон у патронник і привів автомат у бои?ову готовність та діючи з прямим умислом, грубо порушуючи громадськии? порядок, що супроводжувалось особливою зухвалістю, з мотивів явноі? неповаги до суспільства, безпідставно, нахабно і зневажливо ставлячись до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, усвідомлюючи своє перебування у громадському місці, намагаючись самоутвердитись за рахунок пошкодження чужого маи?на і нахабно показуючи своє зневажливе ставлення до оточуючих, ігноруючи присутність інших осіб, здіи?снив не менше 12 (більш точноі? кількості в ході проведення досудового розслідування не встановлено) хаотичних пострілів в різному напрямку, внаслідок чого пошкодив вищевказані автомобілі, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї.
В зв`язку із чим, 27 лютого 2025 року в 16 годині 05 хвилин, солдата ОСОБА_5 радіотелефоніста лінійного наглядача відділення управління 2 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійського групи військової частини НОМЕР_1 було затримано в порядку частини 2 статті 208 КПК України, за вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 296 КК України.
Обґрунтованість повідомленої солдату ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом огляду місця події від 26.02.2025, проведеним у домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , протоколом огляду місця події від 26.02.2025, проведеним у домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 в ході якого було зафіксовано обстановку вчиненого кримінального правопорушення, протоколами допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 від 27.02.2025, протоколами допитів потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.
За вказаних обставин виникла об`єктивна необхідність обрати запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою. Тому, слідчий за погодженням з прокурором звернулася до слідчого судді з відповідним клопотанням.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та зазначив, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим і відповідає меті такого заходу.
Підозрюваний ОСОБА_5 вину у скоєному визнає, не заперечує щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_4 підтримав думку підозрюваного та не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора.
Заслухавши сторони, дослідивши клопотання та надані матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
27 лютого 2025 року о 16 год. 05 хв. ОСОБА_5 , було затримано відповідно п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.
27 лютого 2025 року військовослужбовцю військової служби за призивом під час мобілізації, на особливий період, радіотелефоніста лінійного наглядача відділення управління 2 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійського групи військової частини НОМЕР_1 , солдату ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Матеріали кримінального провадження, надані суду, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. При цьому слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Під час розгляду питання про обґрунтованість підозри слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини, викладена у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», згідно з якою факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Санкція статті, в якій пред`явлено обвинувачення ОСОБА_5 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Доказами скоєння кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 є зібрані під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом огляду місця події від 26.02.2025, проведеним у домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , протоколом огляду місця події від 26.02.2025, проведеним у домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 в ході якого було зафіксовано обстановку вчиненого кримінального правопорушення, протоколами допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 від 27.02.2025, протоколами допитів потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.
Прокурором в судовому засіданні доведено наявність існування ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Стосовно ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується з позицією слідчого, підтриманою прокурором, щодо імовірності їх виникнення, з огляду на особу солдата ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за яке, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.
Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме «незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні» підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може вплинути на свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , оскільки злочин було здійснено із застосуванням вогнепальної зброї, що фактично становить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останнього насильницьких дій та можливістю погрози застосування насильства, або використання бойових припасів.
Наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме «перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином» підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків та потерпілих. Імовірність впливу на свідків та потерпілих за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування..
Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме «вчиняти інші кримінальні правопорушення» підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього може самовільно залишити місце несення служби, що само по собі утворює склад іншого злочину за ч. 4 ст. 408 КК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, що застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам. Тому клопотання слідчого слід задовольнити та обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України одночасно з запобіжним заходом у виді тримання; під вартою, підозрюваному слід визначити заставу в межах, передбачених ст. 182 ч. 5 п. 2 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, І інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч. 5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі вищенаведеного, керуючись вимогами 40, 131, 132, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 197, 198 КПК України, -
клопотання старшого слідчого Відділення поліції № 1 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави ОСОБА_5 у у розмірі 50 (п`ятидесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок суду.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю або суд.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_5 буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
В разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому ОСОБА_5 перебуває, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватись від спілкування зі свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 ;
З моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1