н/п 1-кс/766/1379/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора процесуального керівника у кримінальному провадженні, ОСОБА_6 про продовження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

встановила:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 13.03.2025.

Обґрунтування клопотання:

Слідчим відділом Відділення поліції №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001141 від 11.12.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст. 296 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Херсонською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи її в посаді номера обслуги протитанкового взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з особистих корисливих мотивів, маючи намір на придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, незаконно, в порушення вимог додатку № 1, затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п. п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, п.п. 2.8, 8.1-8.3 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622: 11 грудня 2024 року (більш точної часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в зоні бойових дій на території Херсонської області Херсонського району, с. Новодмитрівка, вул. Південна в будинку номер якого невідомий придбав 3 бойові гранати, які помістив до кишені брюк та куртки в які був одягнений та носив при собі тим самим незаконно зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

В подальшому ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел залишив будинок розташований по АДРЕСА_1 маючи при собі 3 бойові гранати та направився до місця проживання свого знайомого ОСОБА_7 , який проживає по АДРЕСА_2 де спільно з ним на присадибній ділянці останнього зірвав одно бойову гранату. Після цього ОСОБА_4 , залишивши місце проживання ОСОБА_7 маючи при собі 2 бойові гранати направився до лісосмуги, яка розташовувалася в межах с. Новодмитрівка (точне місце розташування досудовим розслідуванням не встановлено) де викинув одну із гранат,

Дії підозрюваного кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України носіння, зберігання, придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_4 11 грудня 2024 року близько 18.30 години знаходячись біля території домоволодіння по АДРЕСА_1 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання керуючись раптово виниклим злочинним умислом направленим на грубе порушення громадського порядку діючи з особливою зухвалістю та нехтуючи загальноприйнятими нормами і правилами поведінки, усвідомлюючи що знаходиться в громадському місці, маючи при собі заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень, а саме бойову гранату, яку зберігав при собі та без наявних на то причин, демонструючи явну перевагу над громадянами витягнув запобіжне кільце і кинув її на територію домоволодіння АДРЕСА_3 де відбувся вибух в результаті якого потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: акубаратравма та струс головного мозку, потерпіла ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді акубаратравма, струс головного мозку та був пошкоджений автомобіль «FIAT FIORINO» д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого являється потерпіла ОСОБА_10 .

Дії підозрюваного кваліфіковано за ч.4 ст.296 КК України хуліганство, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю вчинене із застосуванням заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень предмета.

11.12.2024 слідчим відділом Відділення поліції №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області відомості про зазначене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України внесені до ЄРДР за № 0001141.

13.12.2024 слідчим відділом Відділення поліції №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області відомості про зазначене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України внесені до ЄРДР за №0001142.

13.12.2024 постановою процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону вказані кримінальні провадження були об`єднані в одне і справі був присвоєний єдиний номер № 0001141.

Постановою керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони строк досудового слідства у кримінальному провадженні №0001141 був продовжений до трьох місяців тобто до 13.03.2025.

У вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч.4 ст.296 КК України підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Новодмитрівка Херсонського району Херсонської області, громадянин України, українець, раніше не судимий, який має неповно середньою освітою, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець військової служби за мобілізацією, номера обслуги протитанкового взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат.

13.12.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України.

18.12.2024 слідчим суддею Херсонського міського суду Херсонської області до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строк дії якого до 13.02.2025 включно.

До Херсонської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері скеровано клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні 0001141 до трьох місяців, тобто до 13.03.2025 включно.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч.4 ст.296 КК України, є належні та допустимі докази, одержані під час досудового розслідування, а саме: повідомленням зі служби 102 від 11.12.2024; протоколом огляду місця події від 11.12.2024; додатковим протоколом огляду місця події від 12.12.2024; показами потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_9 ; довідками з КНП «Білозерська лікарня» від 13.12.2024; показами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; протоколом пред`явлення особи підозрюваного за фотознімками для впізнання свідками; слідчим експериментом від 13.12.2024 за участю підозрюваного ОСОБА_4 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

Однак, завершити досудове розслідування до 13.02.2025 не є можливим, у зв`язку із необхідністю проведення слідчих та процесуальних дій, проведення яких потребує додаткового часу, у тому числі, з огляду на особливу складність цього провадження.

Зокрема, на даний час, для здобуття належних, допустимих доказів для прийняття законного рішення у кримінальному провадженні необхідно виконати ще ряд необхідних процесуальних та слідчих (розшукових) дій, а саме:

- отримати висновок комплексної судової експертизи зброї та молекулярно-генетичної експертизи проведення якої доручено експертам Миколаївського НДЕКЦ МВС;

- призначити експертизу зброї, а саме цілого по частинам по вилученим в ході ОМП металевим частинам;

- оголосити остаточне повідомлення про підозру ОСОБА_4 ;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України та надати сторонам кримінального провадження, достатній час для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, до яких їм буде надано доступ;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування;

- провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, необхідність у проведені яких виникне під час досудового розслідування кримінального провадження.

Із висновків вказаних експертиз можуть бути отримані відомості, без яких прийняти остаточне законне процесуальне рішення по кримінальному провадженню неможливо, а здобути їх іншим шляхом, а ніж отримання результатів експертиз, не представляється можливим, при цьому висновки експертів будуть доказом факту і обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлення яких є завданням досудового розслідування та мають важливе значення для всебічності і повноти як досудового розслідування, так і судового розгляду.

При цьому, в трьохмісячний строк досудового розслідування зазначені слідчі дії не надалось виконати з об`єктивних причин, внаслідок особливої складності цього кримінального провадження, та завантаженості експертних установ.

Також, не виконано слідчі і процесуальні дії, необхідність у яких може виникнути після виконання зазначених слідчий та процесуальних дій. Таким чином, завершити досудове розслідування кримінального провадження та виконати вимоги ст. 290 КПК України в трьохмісячний строк, тобто до 13.02.2025, не представляється можливим.

Згідно п. 1.13 наказу Міністерства Юстиції України № 53/5 від 08.10.1998: «Строк проведення експертизи встановлюється залежно від складності дослідження з урахуванням експертного навантаження фахівців керівником експертної установи (або заступником керівника чи керівником структурного підрозділу) у межах від 10 до 60 календарних днів. Окрім цього згідно вказаного наказу перед проведенням експертизи, експертам потрібен час для попереднього вивчення матеріалів, вказаний час встановлюється в межах від 5 до 20 робочих днів. Вказані строки залежать від складності призначеної експертизи та завантаження експертів».

Виконання запланованих слідчих (розшукових) дій дасть можливість встановити об`єктивну істину у кримінальних провадженнях та отримати докази, які будуть підтверджувати або спростовувати причетність підозрюваного ОСОБА_14 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення сторонам кримінального провадження достатнього часу для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, до яких їм буде надано доступ після закінчення досудового розслідування

За викладених обставин, звершити досудове розслідування до закінчення попередньої ухвали про цілодобовий домашній арешт неможливо.

Згідно з ч. 1, 6 ст. 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ст. 194 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 КПК.

На даний час виникла необхідність у продовженні стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати житло, оскільки встановлені раніше ризики, визначені ст. 177 КПК України (п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), не перестали існувати, не зменшилися та вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та надасть можливість уникнути підозрюваному кримінальної відповідальності шляхом: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зокрема, першим ризиком, передбаченим п. 1 ст. 177 КПК України є ризик переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Відтак, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, у зв`язку з чим, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Тобто, останній з метою створення перешкод досудовому слідству, може виїхати на місцевість, що перебуває на території громади, яка перебуває в тимчасовій окупації, відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блоковані), у зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати обвинуваченого та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності.

Другим ризиком, передбаченим п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою уникнення кримінальної відповідальності є ризик того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, які на цей час ще не встановлені слідством.

Третім ризиком, передбаченим п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, є ризик незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні. Свідки та потерпілі у кримінальному правопорушенні добре знайомі з ОСОБА_4 , мешкають в одному населеному з ним пункті, що вказує на те, що залишаючись на свободі, підозрюваний матиме змогу незаконно впливати на свідків, потерпілих з метою змінити раніше надані ними покази. Тобто, перебуваючи на волі ОСОБА_4 може узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, у тому числі, які визнані свідками у справі та потерпілими надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході судового розгляду. При цьому, в разі обрання щодо обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу покладені на нього обов`язки виконуватися не будуть. Вказаний ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду.

Четвертим ризиком, передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу. Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив наведений злочин в умовах воєнного стану, що може свідчити про відсутність у останнього бажання підкорятися наказам командування та проходження подальшої служби у Збройних силах України, що як наслідок може призвести до вчинення ним військових злочинів або продовжувати вчиняти інші подібні злочини, зокрема пов`язані з ухиленням від обов`язків проходження військової служби з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Крім того, в разі обрання будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу, обвинувачений зобов`язаний повернутися до військової частини, яка тимчасово перебуває на території Херсонської області та буде мати доступ до зброї.

Отже, існує ризик повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, пов`язана з тим, що вказаний злочин спричинив загибель людини, тому на думку сторони обвинувачення підстав для визначення розміру застави не має.

Відомостей, які б вказували про неможливість перебування підозрюваного в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я не здобуто, а тому вважаємо, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження, серед іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» - на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил України, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Водночас, в умовах високого рівня грошового забезпечення військовослужбовців, які приймають участь в бойових діях, наявність негативного прикладу іншим військовослужбовцям вчиняти тяжкі злочини, з огляду на можливість та фінансову спроможність сплати застави та можливість у зв`язку з цим, з одного боку, перебувати на волі, з іншого боку, не приймати участь в захисті Вітчизни від збройної агресії на час досудового розслідування та судового розгляду, вчинивши особливо тяжкий злочин, створює у суспільстві хибне уявлення щодо можливої подальшої відворотності покарання.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає позиціям Європейського суду з прав людини, і на даний час при обранні запобіжного заходу існують ризики, які жодним чином не зменшилися і не відпали, сторона обвинувачення вважає необхідним продовжити строк застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло цілодобово.

Окрім того, органу досудового розслідування ще необхідно встановити ряд обставин вчинення кримінального правопорушення та провести значний обсяг слідчих дій, направлених на пошук нових доказів скоєного злочину підозрюваним. У разі перебування підозрюваного на волі виникають ризики вчинення ним дій, спрямованих на перешкоджання здійснення досудового розслідування.

Виходячи із вищезазначеного, з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого, уникнення настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились, а також з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, строк застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло цілодобово підлягає продовженню.

З урахуванням неможливості запобігання вищенаведеним ризикам у інший спосіб, ніж продовження стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло цілодобово, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно нього не вбачається.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити за підставами, викладеними у клопотанні.

Захисник вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, оскільки ризики, зазначені у клопотанні значно зменшилися та не обґрунтовані. Її підзахисний тривалий час перебуває на одному місці, жодних покладених на нього обов`язків, він не порушував. Свідки у справі всі допитані, вплив на них є неможливим, основні слідчі дії у кримінальному провадженні проведені. Просила з урахуванням зазначеного продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, визначивши його як нічний, а не цілодобовий.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з вимогами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді триманні під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Відділення поліції № 1 Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001141 від 11.12.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, а саме: носіння, зберігання, придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу; а також хуліганство, а саме: грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю вчинене із застосуванням заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень предмета.

Обставини кримінального правопорушення за версією органу досудового розслідування викладені у клопотанні.

13.12.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України.

На даному етапі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, дослідженими у судовому засіданні та під час прийняття слідчим суддею процесуального рішення.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 18.12.2024, залишеною без змін ухвалою Херсонського апеляційного суду від 05.02.2025, ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 13.02.2025.

Враховуючи те, що термін запобіжного заходу спливає 13.02.2025, а слідчим у кримінальному провадженні проведено не всі заходи забезпечення кримінального провадження, а також, що постановою керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону від 07.02.2025 продовжено строк досудового розслідування до 13.03.2025, то є необхідність у продовженні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком до 13.03.2025.

У клопотанні та у судовому засіданні прокурором заявлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ст.177 КПК України, які натепер не зникли та не зменшилися.

З цього питання слідчий суддя зазначає, що ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 18.12.2024, якою вирішено питання застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, встановлено відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з чим погодилася і колегія суддів Херсонського апеляційного суду. Слідчим суддею першої інстанції було встановлено наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягав у тому, що підозрюваний при певних обставинах повів себе нестримано, що призвело до вчинення ним кримінального правопорушення, зазначена обставина вказує на те, що він може не завжди своєчасно зрозуміти необхідність явки до слідчого, значимість проведення слідчих дій, що може перешкоджати кримінальному провадженню.

На думку слідчого судді вказаний ризик продовжує існувати, однак значно зменшився, зважаючи на те, що за час перебування за місцем свого проживання у цілодобовому режимі, підозрюваним за весь час не було порушено жодного із обов`язків, покладених на нього ухвалою слідчого судді від 18.12.2024, що свідчить про те, що підозрюваний відповідально поставився до вказаних обов`язків, сумлінно їх виконував, а тому встановлений слідчим суддею ризик зменшився.

Враховуючи викладене, а також те, що у попередніх своїх поясненнях підозрюваний зазначав, що оскільки є військовим, то офіційно працювати не може ніде, тому заробляє на сезонних роботах зварювальником, водієм, допомагає односельчанам, а отже йому має бути надано шанс заробляти собі на проживання допоки не вирішиться питання щодо продовження ним військової служби, а тому слідчий суддя вважає за можливе продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло у період часу з 18-00 години до 07-00 години, із виконанням покладених на нього обов`язків.

Частина 6 ст.181 КПК України передбачає, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. А у відповідності до ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців, а в даному випадку не більше ніж строк досудового розслідування, продовжений прокурором до 13.03.2025.

Керуючись ст.ст.132, 177, 178, 179, 183, 184, 194, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 18-00 години до 07-00 години, із виконанням покладених на нього обов`язків, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатися за межі Херсонського району Херсонської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання, номеру мобільного телефону.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали до 13 березня 2025 року.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1