Справа №760/7135/25 1-кс/760/4328/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна, адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання про накладення арешту на майно, яке подане прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , яка здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000153 від 15.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 Кримінального кодексу України,

встановив:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання прокурора мотивовано тим, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000153 від 15.02.2024.

Досудовим розслідуванням встановлено, що після початку повномасштабного вторгнення

зс рф на територію України, на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 187 від 03.03.2022 та постанови Правління Національного банку України за № 18 від 24.02.2022, з рф заборонено провадження будь-якої господарської діяльності та валютних розрахунків, а також введено в дію Укази Президента щодо накладення санкцій на фізичних та/або юридичних осіб, які ведуть господарську діяльність з державою агресором або їй допомагають (у будь-якій формі).

Однак, ОСОБА_6 , будучи директором ТОВ «ЄВРОПОС» (, юридична адресам. Київ. вул. Лугова, буд. 9), перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлену дату та час, але не пізніше 05.02.2024, достовірно знаючи про те, що на території України введено воєнний стан, переслідував корисливі мотиви, які виразились в отриманні економічної вигоди від оптової торгівлі пластиковою продукцією та отримання прибутку від реалізованого товару. Так, директор ТОВ «ЄВРОПОС» ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що провадження будь-якої господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, в тому числі постачання товарів з території РФ чи контрольованих РФ підприємств, є незаконною та призведе до сплати податкових зобов`язань та зборів на користь РФ, що в свою чергу сприятиме її економічному розвитку, буде спрямовуватись на розвиток військово-промислового комплексу РФ, забезпечення військових потреб та збільшення військового потенціалу країни-агресора, вирішив в обхід застосованих відносно держави-агресора Україною та США санкцій на ведення господарської діяльності, налагодити поставки пластикової продукції від ООО «ЄВРОПОС ГРУП» (ИНН , ОГРН 163, юридична адреса: Московська область, м. Подольськ, вул. Залізнодорожня, буд. 2, прим. 1) на адресу ТОВ «ЄВРОПОС». В свою чергу, перераховуючи грошові кошти, представникам держави-агресора, забезпечувати російську економіку постійними надходженнями у вигляді податкових зобов`язань та зборів, а відтак сприяти у здійсненні військової агресії проти України, яка спрямована на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу і захоплення державної влади в Україні, зміну меж території і державного кордону України.

Таким чином, за викладених вище обставин у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, направлений на пособництво державі-агресору, тобто вчинення умисних дій, спрямованих на перерахунок коштів ООО «ЄВРОПОС ГРУП» та сплати податкових зобов`язань та зборів на користь РФ, тобто спрямованого на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільної передачі інших активів у вигляді грошових коштів.

Усвідомлюючи, що самостійно реалізувати злочинний умисел, спрямований на пособництво державі-агресору і вчинення умисних дій, спрямованих на перерахунок коштів ООО «ЄВРОПОС ГРУП» та сплати податкових зобов`язань та зборів на користь РФ неможливо, ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлену дату та час, але не пізніше 05.02.2024, вступив у злочинну змову з громадянином рф ОСОБА_7

(ИНН НОМЕР_1 ) та громадянином Литовської республіки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вищевказані особи, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно небезпечних дій, добровільно домовились про спільне вчинення злочину, а саме здійснення пособництва державі-агресору, з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільної передачі інших активів представникам держави-агресора.

Так, з метою реалізації спільного злочинного умислу спрямованого на пособництво державі-агресору, з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільної передачі інших активів представникам держави-агресора, вказаними особами, було розроблено схему, яка забезпечувала обхід заборони провадження будь-якої господарської діяльності та валютних розрахунків з рф. Вказана схема включала в себе поставки товару від ООО «Європос Груп» з території рф на територію Об`єднаних Арабських Еміратів (надалі - ОАЕ), подальшої зміни реквізитів товаросупровідних документів при переоформленні товару між суб`єктами підприємницької діяльності на території ОАЕ, що надавало товару фіктивного значення країни походження та в подальшому продаж товарів на територію України, а саме на адресу ТОВ «Європос», що надало можливість здійснювати перерахунок коштів з території України, через рахунки в ОАЕ на територію рф.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 12.09.2023, залучивши невстановлених на даний час осіб, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, здійснили реєстрацію на території ОАЕ суб`єктів підприємницької діяльності Posfix Retail Displays Trading L.L.C. (номер ліцензії: 1057816, м. Дубай, вул. САЛАХ АЛЬ ДИН, АБДУЛЛА КАМБЕР БЦ, 221) та Display Systems Production L.L.C. (номер ліцензії: 1176580, Dubai at Strel City, Saih Shuaid 3,Al Asmawi Industrial, block B).

Так, досудовим розслідуванням встановлено що ОСОБА_9 має частку в статутному капіталі ООО «ЄВРОПОС ГРУП» у розмірі 23,8% та являється співзасновником вказаної юридичної особи. Крім того, останній має частку в статутному капіталі ТОВ «ЄВРОПОС» у розмірі 100% та являється його кінцевим беніфеціарним власником, а також ОСОБА_9 має частку в статутному капіталі власником Display Systems Production L.L.C. у розмірі 100% та являється його кінцевим беніфеціарним власником.

В свою чергу, ОСОБА_7 має частку в статутному капіталі ООО «ЄВРОПОС ГРУП» у розмірі 23,8% та являється його співзасновником. Крім того, останній є директором з розвитку бізнесу в Posfix Retail Displays Trading L.L.C..

В подальшому, ОСОБА_7 продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, у період з 12.09.2023 по 22.01.2024 організував 5 експортних поставок товарів пластикової продукції від ООО «Європос Груп» з території рф до Posfix Retail Displays Trading L.L.C. на територію Об`єднаних Арабських Еміратів, вагою - 65 725,65 кг, на загальну вартість 23 062 287, 04 млн. рос. рублів, зокрема:

Після чого, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, з метою приховання фактичного походження товару з території рф, були змінені реквізити товаросупровідних документів, що надавало товару фіктивного значення, а саме «країна походження ОАЕ» та товар був переоформлений з Posfix Retail Displays Trading L.L.C. на Display Systems Production L.L.C.

Далі, реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою з громадянином рф ОСОБА_7 , з метою завдання шкоди Україні шляхом передачі інших активів у вигляді грошових коштів представникам держави-агресора, у період часу з 20.02.2024 по 14.02.2025 організував 6 поставок товарів пластикової продукції від Display Systems Production L.L.C. з території Об`єднаних Арабських Еміратів на адресу ТОВ «Європос» на територію України на загальну суму 382 320,5 доларів США.

Так, грошові кошти за вище вказані товари були перераховані з рахунків ТОВ «Європос» на рахунки Display Systems Production L.L.C., які в подальшому використовувалися, для ведення фінансово-господарської діяльності з ООО «Європос Груп», яка в свою чергу здійснює свою діяльність на території російської федерації та прийняла участь в рамках акції «Подольск помогает» (збір гуманітарної допомоги для учасників СВО). В рамках вищевказаної акції було зібрано близько 12 тон гуманітарної допомоги. Гуманітарну допомогу прийняв Благодійний фонд «Культурное развитие молодежи г. Подольска».

За викладених обставин, директор ТОВ «Європос» ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , використовуючи юридичні особи ООО «ЄВРОПОС ГРУП», Display Systems Production L.L.C., Posfix Retail Displays Trading L.L.C. налагодили механізм який забезпечив обхід заборони провадження будь-якої господарської діяльності та валютних розрахунків з рф, та надав можливість перераховувати кошти з території України, через рахунки в ОАЕ на територію рф на рахунки ООО «Європос Груп».

14.03.2025 громадянина ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

За встановленими під час досудового розслідування обставинами, 14.03.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

14.03.2025 було проведено обшук на підставі ухвали с лідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04.03.2025 у квартирі, за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , де проживає ОСОБА_10 .

В ході проведення вказаного обшуку було виявлено та вилучено мобільний телефон «Samsung», IMEI 1 - НОМЕР_2 , IMEI 2 - НОМЕР_3 , на якому було виявлено листування, яке має значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення. На даний час є підстави вважати, що певні файли з вказаного мобільного телефону були видалені та є необхідність у проведенні судової комп`ютерно-технічної експертизи. У зв`язку з чим, зазначений мобільний телефон був вилучений.

З огляду на викладене, зазначені речі та документи, мають суттєве значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні, так як містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та можуть бути використані як докази факту та обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

14.03.2025 слідчим у даному кримінальному провадженні вилучений мобільний телефон «Samsung», IMEI 1 - НОМЕР_2 , IMEI 2 - НОМЕР_3 , належний ОСОБА_11 - визнаний речовим доказом.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_12 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Представник власника майна, адвокат ОСОБА_4 заперечив проти поданого клопотання та просив відмовити у його задоволенні, вказавши на відсутність підстав для накладення арешту на мобільний телефон.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього копії матеріалів кримінального провадження на дотримання вимог Кримінального процесуального кодексу України, дійшов такого висновку.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбаченого, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Обов`язок доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого чи прокурора також і ч.3 ст. 132 КПК України.

Разом із цим, на переконання слідчого судді, у клопотанні належним чином не доведено той факт, що майно вилучене 14.03.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung», IMEI 1 - НОМЕР_2 ,

IMEI 2 - НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_11 , відповідає критеріям, зазначеним у

ст. 98 КПК України та має значення речових доказів для кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153 від 15.02.2024.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що матеріали клопотання не містять постанову про призначення експертизи даного мобільного телефону та протоколу огляду речей, а саме вилученого 14.03.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , мобільного телефону марки «Samsung», IMEI 1 - НОМЕР_2 , IMEI 2 - НОМЕР_3 .

При цьому матеріали клопотання хоча і містять постанову про визнання мобільного телефону марки «Samsung», IMEI 1 - НОМЕР_2 , IMEI 2 - НОМЕР_3 речовим доказом, проте дана постанова є формальною.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи зазначені положення закону, дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

А тому, майно, вилучене 14.03.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: мобільний телефон марки «Samsung»,

IMEI 1 - НОМЕР_2 , IMEI 2 - НОМЕР_3 , слід негайно повернути володільцю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання, яке подане прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000153 від 15.02.2024 про накладення арешту на майно, а саме мобільний телефон марки «Samsung», IMEI 1 - НОМЕР_2 , IMEI 2 - НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_11 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1