Справа №443/837/24
Провадження №1-кп/443/22/25
ВИРОК

іменем України

18 березня 2025 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000234 від 24.02.2024, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жидачів Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, -

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

23.02.2024 приблизно о 22 год 40 хв, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 2121», д.н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись ним автодорогою сполученням «Жидачів-Рогізно», в напрямку м. Жидачів Стрийського району Львівської області, проявив злочинну недбалість, яка виразилась в тому, що він на автодорозі із двостороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напряму, без причин технічного характеру, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, здійснив виїзд на зустрічну (умовну) смугу руху проїзної частини дороги, по якій в цей час в зустрічному напрямку рухався пішохід ОСОБА_5 , в результаті чого здійснив наїзд автомобілем марки «ВАЗ 2121», д.н.з. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_5 .. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_5 отримав травму у вигляді подвійного перелому верхніх третин обох гомілок (зліва відкритий), яка відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я. Вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм вказаного автомобіля ОСОБА_3 чинних Правил дорожнього руху України, а саме: 1.2. («В Україні встановлено правосторонній рух транспортних засобів»); п. 10.1 («Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»); п. 1.5 («Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»); п. 2.3 («Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний б) - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) - не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»); і вказані порушення ОСОБА_3 вимог ПДР України є в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Потерпілий ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про явку в судове засідання, наявною в матеріалах справи, в судове засідання не з`явився, заяв про відкладення судового засідання не подав.

Відповідно до довідки №244/01-02/2025 від 18.03.2025 ОСОБА_5 з 13.03.2025 по теперішній час знаходиться на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні (травматологія) КНП «Ходорівська міська лікарня» з діагнозом: комбінована посттравматична контрактура обох колінних суглобів.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив клопотання, в якому на підставі ст. 325 КПК України просить суд розглядати справу у відсутності потерпілого ОСОБА_5 .. Не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки обвинувачений винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Просить обрати покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України покарання у виді обмеження волі на строк два роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки, із іспитовим строком два роки та покласти на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та просить розглядати справу у відсутності потерпілого ОСОБА_5 .. Підтримав клопотання прокурора про порядок дослідження доказів та не заперечив проти призначення йому покарання визначеного прокурором. Дав покази, що 23.02.2024 приблизно о 22 год 40 хв, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 2121», д.н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись ним автодорогою сполученням «Жидачів-Рогізно», в напрямку м. Жидачів Стрийського району Львівської області, проявив злочинну недбалість та здійснив виїзд на зустрічну (умовну) смугу руху проїзної частини дороги, по якій в цей час в зустрічному напрямку рухався пішохід ОСОБА_5 , в результаті чого здійснив наїзд автомобілем марки «ВАЗ 2121», д.н.з. НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_5 по якого їхав. Додатково пояснив, що щиро розкаюється у вчиненому.

Відповідно до приписів ст. 325 КПК України якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду. Суд має право накласти грошове стягнення на потерпілого у випадках та порядку, передбачених главою 12 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 57 КПК України зазначено, що потерпілий зобов`язаний прибути за викликом судді, а в разі неможливості своєчасного прибуття завчасно повідомити про це, а також про причини неможливості прибуття.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 138 КПК України поважними причинами неприбуття особи на виклик є зокрема тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад.

Зважаючи на вищенаведене, оскільки в довідці виданої КНП «Ходорівська міська лікарня» не зазначено про те, що потерпілий ОСОБА_5 , немає можливості тимчасово залишити медичний заклад, що у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 138 КПК України не є поважними причинами неявки в судове засідання, заяв (клопотань) про відкладення розгляду справи, розгляд справи за його відсутності або про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції ОСОБА_5 , не надавав, інших поважних причин своєї неявки в судове засідання або про наявність обставин, які б об`єктивно перешкоджали його явці до суду не повідомив, обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушенні передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнає в повному обсязі, враховуючи приписи ст. 325 КПК України, заслухавши учасників кримінального провадження про можливість проведення розгляду справи за відсутності потерпілого і можливість з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи у відсутності потерпілого ОСОБА_5 ..

Отримавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечували проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Аналізуючи представлені суду докази в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні ним кримінального правопорушення доведеною в судовому засіданні повністю.

Таким чином суд вважає доведеними факт порушення ОСОБА_3 правил безпеки дорожнього руху, при керуванні транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є нетяжким кримінальним правопорушенням, фактичні обставини справи, конкретний характер і ступінь участі обвинуваченого у вчиненому ним кримінального правопорушення, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, спосіб вчинення кримінального правопорушення та його мотиви, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку лікаря-нарколога та лікарі-психіатра не перебуває. Обставини, що пом`якшують покарання, якими, на думку суду, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини, які обтяжують покарання не встановлено.

В той же час, зважаючи, що ОСОБА_3 , не працює, не має доходів, суд вважає що підстав для призначення покарання у виді штрафу чи у виді виправних робіт немає.

З урахуванням викладених вище обставин кримінального провадження, даних про особу винного, обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин які обтяжують покарання, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд враховуючи тяжкість вчиненого злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки, спосіб вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, а отже готовий понести покарання за вчинене, розкаюється у вчиненому, раніше не судимий, а також наявність обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин та приходить до висновку про можливість на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки з покладенням обов`язків, згідно ч. 1, 2 ст. 76 КК України.

Також враховуючи характер правопорушення, суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

При цьому суд керується санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, де таке додаткове покарання є обов`язковим, а також висновком ОП ВС в постанові від 04 вересня 2023 року в справі № 702/301/20, за яким особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Таке покарання, на переконання суду, необхідне для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Підстав для застосування вимог ст.69 КК України судом не встановлено.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави згідно з вимогами частини 2 статті 124 КПК України.

Питання про скасування арешту майна слід вирішити в порядку ст. 174 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,371,374, 615 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі на строк два (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати застосований відповідно до ухвали слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.02.2024 (у справі №456/1209/24) захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, а саме автомобіля марки «ВАЗ 2121», р.н. НОМЕР_1 , вилучений 24.02.2024 під час огляду місця події, що полягає у позбавленні права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Речовий доказ:

транспортний засіб (автомобіль) марки "ВАЗ 2121", р.н. НОМЕР_1 , який відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу на зберігання від 24.02.2024 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000234 від 24.02.2024 та зберігається на майданчику для тимчасового вилучених транспортних засобів ВП №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, за адресою м. Жидачів, вул. Садова, 4 Стрийського району Львівської області передати ОСОБА_6 за належністю.

змиви з поверхонь салону автомобіля марки "ВАЗ 2121" р.н. НОМЕР_1 , зокрема з керма автомобіля; ручки перемикання передач, ручки водійських дверей автомобіля з внутрішньої сторони які відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу на зберігання від 24.02.2024 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000234 від 24.02.2024 та поміщені у три окремі паперові конверти з підписами понятих та присутніх осіб передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Стрийського РУП ГУНП у Львівській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави (одержувач: ГУК Львів/Львівська тг/24060300; Код отримувача: 38008294, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) р/р UA0013933) судові витрати за проведення судових інженерно-транспортних експертиз №СЕ-19/114-24/7023-ІТ від 29.03.2024 в сумі 3 786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн 40 коп, №СЕ-19/114-24/4961-ІТ від 27.03.2024 в сумі 5 679 (п`ять тисяч шістсот сімдесят дев`ять) грн 60 коп, №СЕ-19/114-24/4962-ІТ від 26.03.2024 в сумі 3 786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн 40 коп, а всього разом стягнути: 13 252 (тринадцять тисяч двісті п`ятдесят дві) грн 40 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку за винятком з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1