В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.25 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області кримінальне провадження №0000047 від 03.02.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Білоусівка Драбівського району Черкаської області, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , громадянка України, українка, освіта середня, не працює, заміжня, на утримані має неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не є особою з інвалідністю та депутатом, участі в АТО та ООС, бойових діях не брала, раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ та продовженого Указом Президента України 28 жовтня 2024 року № 740/2024, затвердженим Законом України від 29 жовтня 2024 року № 4024-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб, тобто до 08 лютого 2025 року вчинила умисний злочин за наступних обставин.

Так, 15.01.2025 приблизно о 16 год. 00 хв. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_6 та їхньою спільною знайомою ОСОБА_7 знаходились у приміщенні літньої кухні на території господарства за адресою: АДРЕСА_1 , де разом відпочивали та вживали спиртні напої. Після чого, ОСОБА_7 лягла спати на дивані у кімнаті літньої кухні та залишила свою сумку на дивані поблизу себе, у середині якої знаходився гаманець з грошовими коштами в сумі 3500 гривень.

У цей час в ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на крадіжку чужого майна, а саме грошових коштів в сумі 3500 гривень, які знаходилися в гаманці.

Після чого, діючи таємно, умисно та протиправно, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу ОСОБА_4 з сумки ОСОБА_7 викрала грошові кошти в сумі 3500 гривень та викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Окрім того, що ОСОБА_4 , 01.02.2025 приблизно о 15:00 год. (точного часу досудовим розслідуванням встановити не вдалося), знаходилася за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 . У прихожій кімнаті на підвіконнику знаходився телефон з банківською картка ОТП «Банк» НОМЕР_1 , дійсна до 10/29, належна ОСОБА_9 , на балансі якої знаходилися грошові кошти.

Вказана карта згідно статті 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4. 1.14, 1.27, 1.31 статті 1, п. 15.2 статті 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 №705. є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засобом доступу до банківського рахунку.

У подальшому, ОСОБА_4 , діючи таємно, умисно та протиправно, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу викрала банківську картку ОТП «Банк» НОМЕР_1 , належну потерпілому ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а саме: викрадення офіційного документа.

Окрім цього, ОСОБА_4 , у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ та продовженого Указом Президента України 28 жовтня 2024 року № 740/2024, затвердженим Законом України від 29 жовтня 2024 року № 4024-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб, тобто до 08 лютого 2025 року вчинила умисний злочин за наступних обставин.

Так, 02.02.2025 приблизно о 17 год. 30 хв. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_6 та їхнім спільним знайомим ОСОБА_10 знаходилася за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де разом відпочивали та вживали спиртні напої. Після чого ОСОБА_10 ліг спати на дивані у кімнаті будинку та залишив свою куртку на тумбі поблизу дивана, у кишені якої знаходився гаманець з грошовими коштами в сумі 3820 гривень та банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 , на балансі якої знаходилися грошові кошти в сумі 90 000 гривень.

У цей час в ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на крадіжку чужого майна, а саме грошових коштів в сумі 3820 гривень, які знаходилися в гаманці.

Після чого, діючи таємно, умисно та протиправно, з корисливих мотивів. ОСОБА_4 з кишені куртки ОСОБА_10 викрала грошові кошти в сумі 3820 гривень, які належать на праві власності ОСОБА_10 , а викраденим розпорядилась на власний розсуд.

У результаті вищезазначених протиправних дій ОСОБА_4 завдала ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 3820 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Окрім того, 02.02.2025 приблизно о 17 год. 30 хв. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебувала за адресою: АДРЕСА_1 , де в неї виник злочинний умисел на викрадення майна із кишені куртки ОСОБА_10 , яка знаходилася у кімнаті на тумбі поблизу дивана, у якій знаходився гаманець з банківською карткою АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_10 та яка згідно статті 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4. 1.14, 1.27, 1.31 статті 1, п. 15.2 статті 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 №705. є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засобом доступу до банківського рахунку.

У подальшому, ОСОБА_4 , діючи таємно, умисно та протиправно, з корисливих мотивів, з кишені куртки ОСОБА_10 викрала банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 , належну потерпілому ОСОБА_10 , після чого поклала її до кишені свого халату.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а саме: викрадення офіційного документа.

У судове засідання прибули: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачена ОСОБА_4 . Від потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до суду надійшли заяви, в яких просять проводити підготовче засідання та судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000047 без їх участі, щодо визначення покарання покладаються на рішення суду, будь яких претензій не мають.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України визнала у повному обсязі, щиро розкаялася та суду показала, що вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті. Також обвинувачена підтвердила, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до неї недозволених методів проведення розслідування не застосовувалося.

Обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що вона правильно розуміє зміст пред`явленого їй обвинувачення та не заперечує щодо визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану та за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документа.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій згідно ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій згідно ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення злочину особою повторно.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, яка свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, які їй інкриміновано визнала у повному обсязі та щиро розкаялася, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, офіційно не працююча, з середньою освітою, одружена, думку потерпілих, які претензій до обвинуваченої не мають,

Суд також враховує досудову доповідь від 10.04.2025 р., підготовлену представником Лубенського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області ОСОБА_11 стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 , за висновком якої існує середній ризик вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без ізоляції від суспільства можливе та становить середній ризик небезпеки для суспільства. В разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення ОСОБА_12 від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на обвинувачену, окрім обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, обов`язку, передбаченого ч.3 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо їй буде запропоновано відповідну (посаду) роботу.

З огляду на викладене, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, та обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_4 слід призначити за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі у межах санкції, передбачених зазначеної норми таза ч. 1 ст. 357 КК України у виді пробаційного нагляду в межах санкцій зазначеної норми.

Остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_4 слід визначити, на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Окрім цього, враховуючи відношення обвинуваченої до скоєного, її вік, запевнення у тому, що вона зробила відповідні висновки та не вчинятиме кримінальні правопорушення у майбутньому, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та для запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченої.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній - особисте зобов`язання.

Керуючись ст. 65, 66, 67 КК України, ст. 342-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити їй покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років;

за ч. 1 ст. 357 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки;

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї судом обов`язки.

Згідно із ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо їй буде запропоновано відповідну (посаду) роботу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи №СЕ-19/117-25/3394-Д від 13.02.2025 в сумі 2387 грн 70 коп.

Запобіжний захід, застосований ухвалою слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 26.02.2025 у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків, залишити без змін обвинуваченій ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу.

Речові докази:

1. Три сліди папілярних узорів пальців рук, перекопійовані на аркуші паперу А4, що зберігаються в камері зберігання речових доказів СПД № 1 ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, за адресою вул. Незалежності, 14, сел. Оржиця, Лубенський район, Полтавська область - залишити при матеріалах кримінального провадження.

2. Гаманець чорного кольору «Jaguar», із банківською карткою НОМЕР_2 , що зберігаються в камері зберігання речових доказів СПД № 1 ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, за адресою вул. Незалежності, 14, сел. Оржиця, Лубенський район, Полтавська область, та належить на праві приватної власності ОСОБА_10 - повернути власнику, ОСОБА_10 , як йому належний.

3. Банківську картка «ОТР банк» НОМЕР_1 належна заявнику на ім`я ОСОБА_13 , що зберігається при матеріалах кримінального провадження - повернути власнику, ОСОБА_9 , як йому належну.

4. Грошові кошти сумі 400 грн (дві купюри по 200 грн), грошові кошти в сумі 3420 грн що належать на праві приватної власності ОСОБА_10 , які передано на зберігання потерпілому - залишити власнику, ОСОБА_10 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Оржицький районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1