Справа№534/1023/22
Провадження №1-кп/534/199/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000434 від 20.08.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ (нині м. Горішні Плавні), Полтавської області, Полтавської обл., громадянин України, освіта вища, не працює, не має інвалідності, не одружений, дітей немає, на утриманні нікого не має, військовозобов`язаний, не є учасником бойових дій, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

у с т а н о в и в:

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 строк дії воєнного стану в У країні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Згідно із Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022 строк дії воєнного стану в У країні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента У країни №341/2022 від 17.05.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено із 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Указом Президента України №342/2022 від 17.05.2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» продовжено з 25 травня 2022 року строк проведення загальної мобілізації на 90 діб.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, в Україні діє особливий період.

ОСОБА_6 перебуваючи на обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки за загальною мобілізацією, прибув 03 серпня 2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та пройшов військово-лікарську комісію, якою визнаний придатним до військової служби.

03 серпня 2022 року ОСОБА_6 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , для отримання мобілізаційного розпорядження та повістки на відправку у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації. Працівниками вищевказаного центру ОСОБА_6 , був повідомлений про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час загальної мобілізації.

Однак, ОСОБА_6 03.08.2022 без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх караність, з метою ухилення від призову на військову службу під час загальної мобілізації, на особливий період, не маючи права на відстрочку, будучи визнаним придатним до військової служби відкрито відмовився від отримання мобілізаційного розпорядження та повістки про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на 08.08.2022 о 19:00 годині, про що заступником начальника відділу - начальником відділення мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 , офіцером командування ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 , офіцером відділку обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 , стрільцем 3 відділення 1 взводу ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_10 , Міністерства оборони України був складений Акт «Про відмову від отримання повістки на відправку під час проведення загальної мобілізації».

В подальшому, 08.08.2022 о 19 год. 00 хв., ОСОБА_6 , без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх караність, з метою ухилення від призову на військову службу під час загальної мобілізації, на особливий період, до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 як ухилення від призову на військову службу під час загальної мобілізації на особливий період, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України.

Дослідивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, враховуючи, що кожен доказ не має наперед встановленої сили, суд дійшов наступних висновків.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав. За змістом показань, наданих суду у судовому засіданні, обвинувачений надав наступні за змістом покази.

Обвинувачений пояснив суду, що він не згодний з обвинуваченням, яке подано відносно нього до суду. Стверджував, що не відмовлявся від отримання повістки, так як йому не вручалась повістки на 08.08.2022. Обвинувачений повідомив, що добровільно прийшов до ТЦК 03.08.2022. Прийшовши в приміщення ТЦК обвинувачений був оглянутий ВЛК після чого прослідував у якийсь кабінет в приміщенні. У вказаному кабінеті під диктування обвинувачений написав пояснення, після чого йому повідомили, що він може бути вільний. Текст вказаного пояснення обвинувачений майже не пам`ятає. Інших документів, актів чи іншого у присутності обвинуваченого складено не було. Акт про відмову у отриманні бойової повістки, який міститься у матеріалах справи був складений у липні місяці 2022 станом на який він не проходив огляд ВЛК.

На запитання прокурора обвинувачений повідомив суду, що 03.08.2022 прийшов до ТЦК відповідно повістки. Пройшов огляд ВЛК. Згодом обвинуваченого працівники ТЦК запросили пройти у якийсь кабінет. Обвинувачений нічого не питаючи, пройшов до кабінету та під диктування написав пояснення. У кабінеті разом із обвинуваченим були присутні усі свідки, які були допитані у даному кримінальному провадженні. Обвинувачений писав під диктування першого допитаного свідка. Після написання пояснень обвинувачений пішов по свої справа. Працівники ТЦК повідомила останньому, що він може бути вільний. За медичним оглядом обвинувачений визнаний придатним.

На запитання суду обвинувачений повідомив, що писав під диктування пояснення 03.08.2022. Прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка диктувала пояснення обвинувачений не пам`ятає. Також вищевказана особа була вдягнута у військову форму. Під час написання пояснень на обвинуваченого не здійснювали ні фізичний, ні моральний вплив.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , за змістом, повідомив суду, що військовозобов`язаний ОСОБА_6 отримав повістку, пройшов ВЛК та був признаний придатним до військової служби. Бойову повістку на відправку ОСОБА_6 відмовився отримувати.

На питання прокурора свідок повідомив, що не пам`ятає, коли військовозобов`язаний ОСОБА_6 отримав бойову повістку. Свідок пам`ятає, що ОСОБА_6 писав причиною відмови від отримання бойової повістки «інші обставини».

На запитання захисника свідок повідомив, що 03.08.2022 був заступником та виконував обов`язки начальника відділу військово облікової роботи ІНФОРМАЦІЯ_5 . Зокрема, у коло обов`язків свідка входить видача повісток особам, які признані придатними до військової служби та розпорядженням вищого командування підходили по критеріям для відправки на військову службу. Свідок пам`ятає, що акт відмови ОСОБА_6 від отримання бойової повістки підписувався безпосередньо свідком, а також солдатом ОСОБА_11 та лейтенантом ОСОБА_12 . Свідок пам`ятає, що вищевказаний акт був надрукований на комп`ютері без участі свідка. Обвинувачений був присутній при підписанні зазначеного акту. Свідок не пам`ятає, чи підписували вказаний акт не працівники ТСЦ. Облікові дані обвинуваченого зберігаються у картотеці ІНФОРМАЦІЯ_5 . Свідку відомо, що обвинувачений раніше не проходив військову службу. Свідок повідомив, що мобілізація обвинуваченого здійснювалася згідно діючого на момент події указу Президента України про мобілізацію та розпоряджень вищого командування. Свідок назвав критерії за якими обвинувачений був мобілізований, а саме те що обвинувачений не проходив військову службу, але за висновком ВЛК визнаний придатним до військової служби. Повістка обвинуваченому виписувалася свідком або одним із працівників ТЦК. Команду вручити повістку віддав свідок у присутності свідків солдата ОСОБА_11 та лейтенанта ОСОБА_12 , сторонні особи не були присутні. 08.08.2022 обвинувачений не прибув до ТЦК для відправки на військову службу. Свідок повідомив, що 08.08.2022 після 19 год. 00 хв. відсутність обвинуваченого при відправці не перевірялась. Інших актів крім акту про відмову не складались.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомив суду, що у ніяких відносинах з обвинуваченим не перебуває. Познайомився з обвинуваченим коли він був у ІНФОРМАЦІЯ_7 та пройшов ВЛК за висновком якого визнаний придатним та відмовився отримувати бойову повістку. Свідок на той момент був офіцером обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_5 та усно попередив обвинуваченого про кримінальну відповідальність за ст. 336 КК України, а саме про відмову від отримання бойової повістки. Обвинувачений у присутності свідка та ще кількох свідків відмовився від отримання бойової повістки, про що був складений акт.

На запитання прокурора свідок повідомив, що причину, яку із за якої обвинувачений відмовився від отримання повістки, свідок не пам`ятає. Свідок повідомив, що свідок ОСОБА_11 проходить службу з ним разом, щодо свідка ОСОБА_13 йому нічого не відомо.

На запитання захисника свідок повідомив, що зустрів обвинуваченого тільки після проходження останнім ВЛК. Обвинувачений проходив ВЛК у 2022 році точної дати не пам`ятає.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , повідомив суду, що у ніяких відносинах з обвинуваченим не перебуває, на момент коли сталася подія свідок перебував на службі в ІНФОРМАЦІЯ_7 . У присутності свідка ОСОБА_9 вручав бойову повістку обвинуваченому та роз`яснював щодо кримінальної відповідальності на що обвинувачений відмовився отримувати повістку у присутності свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

На питання прокурора свідок повідомив, що подія вбулася у 2022 році у червні-липні місяці. Обвинувачений без пояснень відмовився від отримання бойової повістки.

На запитання захисника свідок повідомив, що не пам`ятає на яку дату була виписана бойова повістка обвинуваченому. Свідку невідомо чи можливо виписувати бойову повістку до проходження ВЛК так як він рядовий та не займається виписуванням повісток. Свідок не знає хто та за яких обставин запрошував обвинуваченого для вручення повістки.

Також вину у вчиненні інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_6 кримінального правопорушення прокурор доводив дослідженими під час судового слідства вказаними нижче доказами.

1. Рапорт ст. інспектора-чергового ВП № 2 (м. Горішні Плавні) ОСОБА_15 зареєстрованого ЄО № 5314 від 19.08.2022 «19.08.2022 о 15:05 надійшов рапорт співробітника до РУ про те, що 03.08 2022 о 11:00 за адресою: район м. Кременчук, вулиця Генерала Жадова буд.6, До ЧЧ ВП №2 КРУП через канцелярію (в.х 1216 від 17.08.2022) з ІНФОРМАЦІЯ_8 надійшло повідомлення про те, що гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Після отримання розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_10 №8/1/700 від 02.08.2022 щодо оповіщення, відбору та мобілізацію військовозобов`язаних, був оповіщений рядовий ОСОБА_6 . 03.08.2022 року військовозовобов`язаний ОСОБА_6 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_11 та під час вручення повістки на відправлення до військової частини відмовився від її отримання в присутності 4 військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що був складений відповідний акт та ОСОБА_6 написано пояснення про відмову від отримання повістки. Вбачається кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 ККУ, - ухилення від призову на військову службу під час мобілізації без виїзду. (а.с. 178).

2. Повідомлення про кримінальне правопорушення від ІНФОРМАЦІЯ_12 № 1/3/2/6176 від 16.08.2022, зареєстроване ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області Вх № 1216 115/110/01/11 2022 від 17.08.2022 року. У ньому зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_13 вбачається кримінальне правопорушення відповідно до ст. 336 Кримінального Кодексу України - ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, та прохання відкрити кримінальну справу за ознаками ст. 336 Кримінального Кодексу України на військовозобов`язаного ОСОБА_6 , 1988 р.н. (а.с. 179-180).

3. Копія пояснень ОСОБА_6 від 03.08.2022 року щодо відмови отримувати повістку. Як причину зазначено, щоб не втратити досвід за освітою. (а.с. 181).

4. Акт від 07.07.2022 «Про відмову від отримання повістки на відправку до військової частини під час проведення загальної мобілізації», підписаний заступником начальника відділу-начальник відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_5 майор ОСОБА_16 , офіцер командування ІНФОРМАЦІЯ_5 лейтенант ОСОБА_17 , офіцер відділу обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_5 мол. лейтенант ОСОБА_18 , стрілець 3 відділення 1 взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_19 . У цьому акті зазначено: «Ми, які нижче підписалися, свідчимо про те, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , було доведено та роз`яснено про кримінальну відповідальність за невиконання законодавства про військовий обов`язок та військову службу, Указу Президента України №342/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 17.05.2022 року та статті 336 Кримінального Кодексу України. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_9 відмовився від отримання повістки на відправку до військової частини під час проведення загальної мобілізації. (а.с. 182).

5. Копія аркуша доведення вимог законодавства України з питань оборони гр. ОСОБА_6 (а.с. 183-184).

6. Копія повістки № А2900 (не датована) на ім`я ОСОБА_6 про те, що він зобов`язаний 08.08.2022 о 19 год 00 хв. з`явитися у ІНФОРМАЦІЯ_11 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 185). Відсутні відомості про отримання обвинуваченим цієї повістки.

7. Копія Розпорядження № 1/3/1/5888 від 01.08.2022 ІНФОРМАЦІЯ_5 голові правління ПрАТ Полтавський ГЗК ОСОБА_20 щодо здійснення оповіщення військовозобов`язаних, у т.ч. ОСОБА_6 про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_2 , на 08 год 00 хв. 03.08.2022. (а.с. 186-187). У відмітці про отримання зазначено про дату отримання 01.08.22, наявний підпис, особа, що отримала розпорядження « ОСОБА_21 ».

8. Копія направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою № 1/311/5925 від 03.08.2022 ОСОБА_6 . (а.с. 230).

9. Копія довідки військово-лікарської комісії від 03.08.2022 № 1/3/1/5925 солдата ОСОБА_6 , 1988 р.н. (а.с. 231) про те, що стосовно останнього проведено медичний огляд ВЛК № 118 03.08.2022, постановлено діагноз здоровий.

10. Копія картки обстеження та медичного огляду № 118 від 03.08.2022 ОСОБА_6 . (а.с. 232-233).

11. Відповідь на лист № 3364/115/110/12-22 від 22.08.2022 року надана слідчому ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковником ОСОБА_22 за № 1/3/2/6273 від 22.08.2022, про відмову ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , від отримання повістки на відправку до військової частини 08.08.2022 року о 19 год. 00 хв. (а.с. 234).

Також прокурором надано документи щодо непритягнення до відповідальності обвинуваченого, неперебування його на обліку у лікаря-психолога та лікаря-нарколога, щодо реєстрації місця проживання обвинуваченого, процесуальні документи щодо відкриття матеріалів кримінального провадження та ознайомлення з ними.

Ухвалою суду від 14.03.2024 задоволено клопотання захисника, про тимчасовий доступ до речей та документів. Надано захиснику ОСОБА_6 - адвокату ОСОБА_5 тимчасовий доступ до речей та документів з проведенням їх копіювання, що знаходяться в розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_14 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , Код за ЄДРПОУ НОМЕР_1 , а саме: особової справи (військово-облікових документів) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

На виконання цієї ухвали суду від ІНФОРМАЦІЯ_11 надійшов лист про те, що особова справа на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , не ведеться, а також те, що військово-облікові документи на військовозобов`язаного ОСОБА_6 долучені до повідомлення про кримінальне правопорушення № 1/3/2/6176 стосовно останнього за ст. 336 КК України і знаходяться у кримінальному провадженні № 0000434, яке перебуває у Комсомольському міському суді Полтавської області.

Судом задоволено клопотання захисника ОСОБА_5 , долучено до матеріалів кримінального провадження копії таких документів:

- мобілізаційне розпорядження відносно ОСОБА_6 (а.с. 189);

- тимчасове посвідчення військовозобов`язаного ТП № НОМЕР_2 видане ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . (а.с. 190-191);

- запит слідчого ОСОБА_23 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 № 3364/115/110/12-22 від 22.08.2022 щодо прибуття гр. ОСОБА_6 08.08.2022 по повістці. (а.с. 192).

Згідно із ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Частина 2 цієї статті КПК України регламентує, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

За ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до частини другої цієї статті процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Стаття 85 КПК України передбачає, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

До того ж суд враховує, серед іншого, те, що згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті покладається на слідчого прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Фактичні дані, отримані за результатами допиту свідка ОСОБА_7 , серед іншого, не містять даних щодо дати відмови обвинуваченого у отриманні бойової повістки, проте факт відмови обвинуваченого цей свідок пам`ятає.

Фактичні дані, отримані за результатами допиту свідка ОСОБА_12 , серед іншого, також не містять інформації щодо дати відмови обвинуваченого у отриманні бойової повістки, а факт відмови цей свідок пам`ятає, не пам`ятає свідок точну дату у 2022 році, коли обвинувачений проходив ВЛК.

Фактичні дані, отримані за результатами допиту свідка ОСОБА_24 , серед іншого, також не містять інформації щодо дати відмови обвинуваченого у отриманні бойової повістки, дати виписки бойової повістки обвинуваченому.

Суд вважає недостовірними фактичні дані, зафіксовані у акті, відповідно до якого ОСОБА_6 відмовився отримувати повістку, оскільки він складений 07.07.2022. тобто до дати проходження ВЛК (03.08.2022).

Суд дійшов висновку, що обвинувачений був обізнаний про зобов`язання 08.08.2022 о 19 год. 00 хв. з`явитися у ІНФОРМАЦІЯ_15 .

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відсутні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При обранні міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, його молодий вік, стан здоров`я, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, поведінку обвинуваченого як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду справи.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Судом враховано, що визначені у ст. 65 КК України, загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

При цьому повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття «судова дискреція» (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 13.08.2020 за результатами розгляду справи № 716/1224/19.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 слід призначити покарання в межах санкції ст. 336 КК України.

Підстав для застосування положень статей 69, 69-1 КК України суд не знаходить.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Враховуючи наведені вище обставини, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України.

Виключно таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати у справі відсутні, цивільні позови до обвинуваченого пред`явлено не було. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались та застосуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ст. 336 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від цього покарання, якщо він протягом трьох років випробування не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а обвинуваченим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_25