Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/17/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2025 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Кропивницькому апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 грудня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 25.10.2024.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що заява ОСОБА_5 від 25.10.2024 за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить викладу обставин, які б могли свідчити про вчинення будь-яких дій, які мають ознаки кримінального правопорушення. Зміст вказаної заяви зводиться до фактичної незгоди заявника з діями та рішеннями слідчих і прокурорів під час здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях та незадоволення заявника з тим, як проводиться досудове розслідування у кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР за №0001791 та №0000884.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану слідчого судді та постановити нову, якою її скаргу задовольнити у повному обсязі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.10.2024 вона зареєструвала заяву про вчинення злочину в прокуратурі Кіровоградської області. Вказала, що не виконуються ухвали суду які вступили в закону силу. Порушується Конституція України. Ні дізнавач ні прокурор не збираються виконувати ухвали суду. Прокуратура Кіровоградської області не здійснила перевірку по її заяві, ДБР не перевірило та недосліджені докази злочину, скоєного дізнавачами та прокурорами в приховані злочину з 2021 року по кримінальним провадженням.

Разом з цим, на думку апелянта, слідчим суддею не обґрунтовано винесена ухвала від 10.12.2024, в порушення ст. 214 КПК України, без дослідження згідно поданої заяви від 25.10.2024.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав листа, згідно з яким, посилаючись на положення ст. 306 КПК України розгляд апеляційної скарги ОСОБА_5 просив здійснити без його участі та за результатами розгляду в задоволенні скарги просив відмовити.

В судове засідання, яке призначалось для розгляду скарги 23.12.2024 ОСОБА_5 не з`явилася, про дату, місце і час розгляду скарги повідомлялася належним чином. 23.12.2024 від ОСОБА_5 надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з її участі у інших судових засіданнях.

В призначене судове засідання на 08.01.2025, будучи належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду ОСОБА_5 знову не з`явилась, подала клопотання про відкладення судового розгляду у зв`язку з хворобою. При цьому жодних доказів на підтвердження проходження лікування не надала.

З метою забезпечення права на доступ до правосуддя, на дотримання загальних засад кримінального провадження, апеляційним судом вживалися заходи по призначенню апеляційної скарги ОСОБА_5 до розгляду, в передбачені КПК України строки та справа була призначена до розгляду на 23.12.2024, 08.01.2025, про що заявниця отримувала смс-повідомлення. Заявниця не з`являлася у судові засідання, подавала клопотання про відкладення без підтвердження зазначених нею причин неявки до суду.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; диспозитивність; гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами; розумність строків.

У відповідності до ч. ч. 1 та 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст. 26 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Колегія суддів також відзначає, що ОСОБА_5 є ініціатором судового розгляду скарги. Судові засідання у даній справі призначалися систематично та неодноразово, проте заявниця у судові засідання тривалий час не з`являється.

Отже, апеляційний суд вважає, що апелянт насамперед мала активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права та процесуальні обов`язки. При цьому визначальними процесуальними обов`язками заявниці є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді судової справи. На протязі тривалого часу заявниця хоч і отримувала судові повістки та знайомилася з матеріалами справи, проте без підтвердження поважності неявки у судові засідання не з`являлася, що свідчить про втрату нею інтересу до судового розгляду скарги.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вбачає наявність у діях заявниці ОСОБА_5 зловживання своїми правами, що має своїм наслідком безпідставне затягування процесу, а тому за вказаних вище обставин апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду скарги за відсутності апелянта.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вимоги закону слідчим суддею при постановленні ухвали щодо відмови у задоволені скарги ОСОБА_5 в порядку ст.303 КПК України щодо бездіяльності посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 25.10.2024 - дотримано в повному обсязі.

Згідно із ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; вказана попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) КК України (ч.5 ст.214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною прокуратурою України.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генерального прокурора 30.06.2020 №298). Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення до Реєстру вносяться час та дата надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

У цілому такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_6 від 17 червня 2020 року, згідно з п.5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

Зі змісту скарги ОСОБА_5 вбачається, що вона просила зобов`язати прокуратуру внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою в порядку ст. 214 КПК України від 25.10.2024 в якій вона вказала про протиправні дії дізнавачів та прокурора Конюх при розслідуванні злочинів по кримінальних провадженнях за №0001791 та №0000884.

Перевіркою матеріалів судового провадження, встановлено, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що за своїм змістом та суттю заява ОСОБА_5 не є повідомленням про злочин, оскільки не містить викладу обставин, які б могли свідчити про вчинення будь-яких дій, які мають ознаки кримінального правопорушення, а зміст заяви вказує фактично на незгоду заявника з діями та рішеннями слідчих і прокурорів під час здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях та незадоволення заявника з тим, як проводиться досудове розслідування у кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР за №0001791 та №0000884.

Жодних доводів, які б могли бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, в апеляційній скарзі ОСОБА_5 не наведено та не встановлено під час апеляційного розгляду провадження.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено, а тому за таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 303, 309, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 грудня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 25.10.2024 - без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4