Провадження № 1-кп/947/1570/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному провадженні без виклику учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000232 від 27.11.2024 року у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 17.10.2023 року вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, 30.10.2024 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси вирок Приморського районного суду м. Одеси від 17.10.2023 року змінено в частини покарання у вигляді громадських робіт строком на 240 годин, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 17.10.2023 року ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу 17000 гривень. 12.11.2024 року Ухвала Приморського районного суду м. Одеси надійшла до Київського РВ філії Державної установи «Центр пробаци» в Одеській області на виконання, згідно чинного законодавства засуджений узятий на облік. 20.11.2024 року ОСОБА_3 прибув до уповноваженого органу з питань пробації та ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, згідно зі статтею 389 ч. 2 Кримінального кодексу України. Цього ж дня ОСОБА_3 під особистий підпис отримав направлення до КП ЖКС «Чорноморський» для відбування призначеного покарання, згідно якого він повинен приступити до відпрацювання громадських робіт з 21.11.2024 року. 22.11.2024 року отримано повідомлення з КП ЖКС «Чорноморський» про те, що засуджений ОСОБА_3 станом на 21.11.2024 року на підприємстві не з`являвся, не оформлявся та до роботи не приступив. 22.11.2024 року засуджений прибув до органу пробації та надав письмове пояснення, в якому зазначив, що не приступив до відпрацювання громадських робіт за отриманим направленням, без поважної причини та не має бажання працювати. Цього ж дня йому було винесено застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності. 22.11.2024 року ОСОБА_3 повторно під особистий підпис отримав направлення до КП ЖКС «Чорноморський» для відбування призначеного покарання, згідно якого він повинен був приступити до відпрацювання громадських робіт з 25.11.2024 року, але згідно отриманого повідомлення з КП ЖКС «Чорноморський» від 26.11.2024 року ОСОБА_3 за повторним направленням для відбування громадських робіт до роботи не приступив. 26.11.2024 року засуджений прибув до органу пробації та надав письмове пояснення, в якому зазначив, що не приступив до відпрацювання громадських робіт за отриманим направленням без поважної причини, оскільки не має бажання відбувати покарання. Цього ж дня йому було винесено застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності. Також засудженому видано повторно направлення до КП ЖКО «Чорноморський» для відбування призначеного покарання, але засуджений категорично відмовився від отримання направлення. ОСОБА_3 повідомлено, що матеріали відносно нього будуть направлені до відділу поліції для вирішення питання щодо притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 Кримінального Кодексу України. 28.11.2024 року засуджений прибув до органу пробації та надав письмове пояснення, в якому зазначив, що не приступив до відпрацювання громадських робіт за отриманим направленням без поважної причини, оскільки не має бажання відбувати покарання.

За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.389 КК України, за кваліфікуючими ознаками - ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Разом з тим, зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений ОСОБА_3 представлений захисником ОСОБА_4 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд, за клопотанням прокурора Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_5 , що регламентоване ч.1 ст.302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному кримінальному проступку, передбаченому ч.2 ст.389 КК України - ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт - доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Згідно з ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, посередню характеристику, щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що призначення покарання у вигляді обмеження волі обвинуваченому ОСОБА_3 є необхідним і обґрунтованим, з урахуванням положень ч.1 ст.71 та ч.1 ст.72 КК України. Такий вид покарання відповідає принципам виваженості та справедливості, забезпечує виконання мети покарання та слугує попередженням можливих злочинів у майбутньому як для обвинуваченого, так і для інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

У п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено, що за сукупністю вироків покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку. Раніше, 17 жовтня 2023 року, Приморський районний суд м. Одеси визнав його винним за ч.1 ст.309 Кримінального кодексу України та призначив покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень. Однак 30 жовтня 2024 року суд змінив цей вирок, замінивши штраф на покарання у вигляді 240 годин громадських робіт, що передбачає реальне виконання призначеного покарання.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.72 КК України одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Таким чином, покарання призначене ОСОБА_3 повинно бути призначено із застосування положень ч.1 ст.71 КК України та при складенні вироків, необхідно застосувати положення ч.1 ст.72 КК України.

Вчинене кримінальне правопорушення має значну суспільну небезпеку, оскільки стосується діянь, які порушують правопорядок та можуть завдати шкоди суспільним інтересам. Зважаючи на це, покарання у вигляді обмеження волі забезпечить належну відповідальність за скоєне та послужить запобіжним заходом для подібних правопорушень у майбутньому. Обмеження волі є обґрунтованим через необхідність реалізації принципу невідворотності покарання.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо особа вчинила нове кримінальне правопорушення до відбуття покарання за попереднім вироком, суд зобов`язаний частково або повністю приєднати не відбуту частину попереднього покарання. У даному випадку ОСОБА_3 було замінено попереднє покарання (штраф) на 240 годин громадських робіт.

Згідно з ч.1 ст.72 КК України, ці години перераховуються у дні обмеження волі за співвідношенням: 8 годин громадських робіт дорівнюють одному дню обмеження волі. Таким чином, не відбута частина попереднього покарання еквівалентна 30 дням обмеження волі.

Призначення обмеження волі у цьому випадку відповідає меті покарання, визначеній законодавством. Воно сприяє виправленню обвинуваченого, допомагає попередити скоєння ним нових злочинів і служить загальним запобіжником для інших осіб, демонструючи невідворотність і справедливість покарання. Застосування обмеження волі є доцільним також з огляду на пом`якшуючі обставини та відсутність підстав для призначення більш суворих заходів впливу.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України і призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного цим вироком покарання повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси 17.10.2023 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, який 30.10.2024 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси вирок Приморського районного суду м. Одеси від 17.10.2023 року, змінено в частині покарання у вигляді громадських робіт строком на 240 годин, що відповідно до п.4 ч.1 ст.72 КК України дорівнює 30 (тридцяти) дням обмеження волі остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 1 (одного) року 30 (тридцяти) днів обмеження волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1