Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/4800/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході проведеного 12.12.2024 року обшуку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , майно.

В обґрунтування клопотання вказав, що в провадженні СВ УСБУ в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000146 від 12.06.2024 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 110 КК України.

Також вказав, що вказане майно має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та бути використане як доказ.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якому вказав, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В провадженні СВ УСБУ в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000146 від 12.06.2024 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 110 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що місцевий мешканець м. Первомаи?ськ Миколаі?вськоі? області ОСОБА_4 , здіи?снює розповсюдження матеріалів з публічними закликами до насильницькоі? зміни чи повалення конституціи?ного ладу або до захоплення державноі? влади.

Також, встановлено, що громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (уродженець м. Первомайськ Миколаївської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) створено низку відеороликів («План дій», «Програма деокупації України»), у яких останній імовірно закликає до повалення чинної влади та описав детальний план її захоплення.

Відповідно до наявної інформації, сприяння у створенні та розміщенні в мережі Інтернет вказаного відеоконтенту надано головним адміністратором Інтернет-видання «I-UA.tv» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, встановлено, що зазначений відеоконтент записано в березні 2018 року в м.Києві в одній із студій, що використовуються «I-UA.tv» та 14.03.2018 розміщено ОСОБА_5 на Інтернет-ресурсі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4

В подальшому ОСОБА_5 , з метою охоплення більш широкої цільової аудиторії, розмістила зазначені відеозаписи на міжнародному онлайн сервісі для перегляду та обміну відео-контентом «YouTube» - « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ( ІНФОРМАЦІЯ_6 за відповідними посиланнями ІНФОРМАЦІЯ_7 (« ІНФОРМАЦІЯ_8 ») та ІНФОРМАЦІЯ_9 («Програма деокупації України»).

Крім того, встановлено наступних громадян України, які здійснили поширення вищевказаного відео-контенту на своїх персональних сторінках у соціальній мережі «Facebook».

Відповідно до матеріалів виконаного доручення, що надійшли від Департаменту захисту національної державності встановлено, що до вказаної протиправної діяльності може бути причетний громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженець Житомирської області, РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий Любарським РВ УМВС України в Житомирській області 10.01.1997 року.

Фактичні місця проживання - АДРЕСА_3 (будинок належить на праві власності відповідно до договору дарування ВВЕ340180 р. № 1366 від 15.07.2004 року ОСОБА_7 ) та АДРЕСА_1 (будинок належить на праві власності відповідно до рішення Любарського районного суду Житомирської області від 04.09.2009 року ОСОБА_8 ). В особистому користуванні має картку передплаченого зв?язку НОМЕР_3 , в тому числі, як ідентифікатор для програмного забезпечення для обміну повідомленнями (месенджери): «Viber», «WhatsApp», «Telegram», «Signal» та інші.).

Відповідно до отриманих даних, 25.01.2019 року, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, з використанням власної сторінки у соціальній мережі «Facebook» (« ІНФОРМАЦІЯ_11 »), здійснив поширення вищевказаного відео-контенту за наступним посиланням ІНФОРМАЦІЯ_12 («Програма деокупації»).

12.12.2024 року було проведено обшук житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 під час якого виявлено та вилучено наступні речі: мобільний телефон марки Redmi 7А, моделі «M1903C3EG», в чохлі чорного кольору з сім картою НОМЕР_3 з ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 .

12.12.2024 року постановою слідчого вищевказане майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000146.

З урахуванням того, що вилучене під час проведення обшуку майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження, вважаю необхідним клопотання прокурора задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході проведеного 12.12.2024 року обшуку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: мобільний телефон марки Redmi 7А, моделі «M1903C3EG», в чохлі чорного кольору з сім картою НОМЕР_3 з ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_9