Справа № 196/605/24
№ провадження 1-кп/196/11/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року с-ще Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Царичанського районного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000044 від 15 березня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Дніпропетровськ, з неповною середньою освітою, одруженого, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, з 28.09.2022 за наказом №276 увільненого із займаної посади кулеметника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону у зв`язку із самовільним залишенням військової частини НОМЕР_1 у військовому званні "солдат", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Царичанського районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження №0000044 від 15 березня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Так, відповідно до обвинувального акту Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, увільнений з посади кулеметника 3 стрілецького відділення З стрілецького взводу 2 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 та зарахованим у розпорядження командира у зв`язку з самовільним залишенням військової частини, достовірно знаючи, що на всій території України, у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, Указом Президента України №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який в подальшому продовжено, а останній раз - Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05.02.2024 № 49/2024, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2024 № 3564-ІХ, на 90 діб, тобто з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року до 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року, 15 березня 2024 року; близько 13:30 годин, перебуваючи поруч з домоволодінням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 , та побачивши велосипед жіночого типу марки «ХВЗ», червоного кольору, що належить потерпілій ОСОБА_7 , що стояв біля паркану вищевказаного домоволодіння, у ОСОБА_4 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), при цьому визначив велосипед потерпілої предметом свого злочинного посягання, після чого переслідуючи корисливий мотив, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він діє таємно, в умовах воєнного стану, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він діє таємно для оточуючих, підійшов до паркану домоволодіння АДРЕСА_2 та, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав велосипед жіночого типу марки «ХВЗ» червоного кольору, вартістю 1576,45 гривень, який належить потерпілій ОСОБА_8 , після чого з місця події зник, отримав можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, спричинив тим самим потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1576,45 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження за обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.4 ст.185 КК України на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав прокурора щодо закриття кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_7 належним чином повідомлена про день та час розгляду кримінального провадження, в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Судом було роз`яснено ОСОБА_4 суть обвинувачення, його право заперечувати проти закриття кримінального провадження, оскільки зазначена підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду в загальному порядку. Обвинувачений зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд та просив закрити провадження.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», відповідно до якого ст. 51 КУпАП викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України визначено, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України передбачена податкова соціальна пільга у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податковою року.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року у розмірі 3028 гривень.

Сума соціальної пільги у 2025 році становить 1514 грн., тобто для кваліфікації кримінального правопорушення неоподатковуваний мінімум у 2025 році становить 1514 грн., відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2025 році становить 3028 грн.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, розглянувши справу № 278/1566/21, зробила висновок у Постанові від 07 жовтня 2024 року щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки - «Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 інкримінується таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинена в умовах воєнного стану на суму 1576,45 грн. і такі дії кваліфікувалися за ч.4 ст.185 України.

Згідно з п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, коли втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Враховуючи наведене, а також згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цій підставі, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, підлягає закриттю на підставі ст.284 ч.1 п.4-1 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 8 ст. 38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, у зв`язку з чим суд вважає необхідним направити до уповноваженого органу Національної поліції України копію даної ухвали для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 підлягає закриттю на підставі ст.284 ч.1 п.4-1 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 342/1560/20, в постанові Верховного Суду від 01 лютого 2024 року у справі № 930/497/23.

Таким чином, витрати, понесені при проведенні по справі судової товарознавчої експертизи, суд, згідно ст.118 КПК України, відносить до процесуальних витрат та вважає за необхідне стягнути їх з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 4-1 ч.1 ст.284, ст.ст. 370-372,479-2 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000044 від 15 березня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння - задовольнити.

Кримінальне провадження №0000044 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Стягнути з ОСОБА_4 , рнокпп НОМЕР_3 , на користь держави витрати, понесені при проведенні судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/113-24/1644-ТВ від 20.03.2024 в сумі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп.

Речові докази:

- велосипед жіночого типу марки "ХВЗ" 28" червоного кольору, який переданий на відповідальне зберігання власнику - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканці АДРЕСА_3 - залишити власнику;

- дисковий накопичувач VIDEX DVD-R 4.7 GB 120MIN 16x з відеозаписом з камери відеоспостереження на території домоволодіня за вдресою: АДРЕСА_4 15.03.2024, який залишено на зберігання при матеріалах кримінального провадження №0000044, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копію ухвали направити до ВП №4 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1