Справа № 522/1975/24
Провадження № 1-кс/522/682/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2025 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області Великобурлуцького району, с. Великий Бурлук, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , займаючого посаду водія в ТОВ «Автомагістраль-Південь», раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений період часу, але не пізніше 12.10.2024, у громадянина України ОСОБА_4 , який усвідомлював, що російська федерація здійснює повномасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад проти України, у зв`язку з чим в Україні у законному порядку введено воєнний стан і оголошено загальну мобілізацію, виник злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, шляхом поширення інформації про дати і місце проведення військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 заходів з оповіщення людських мобілізаційних ресурсів, які стали йому відомі у цей же період часу, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, з метою сприяння ухиленню громадянами України від виконання визначеного Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» обов`язку з`явитися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для постановлення на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

12.10.2024, ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного умислу, при невстановлених обставинах, використовуючи належний йому акаунт « ОСОБА_7 », на який на момент вчинення кримінального правопорушення підписано 316 слідкувачів, використовуючи належний йому мобільний телефон марки «Samsung Galaxy», увійшов до соціальної мережі «TikTok» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Після чого, маючи умисел на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді зниження обороноздатності України в умовах воєнного стану і збройної агресії російської федерації проти України, загрози її національній безпеці, знаходячись у невстановленому місці, використовуючи мобільний термінал, під`єднаний до мережі «Інтернет», та здійснив публікацію відеозапису тривалістю 0 хв. 18 сек. із підписом: «Старосенная Одеса Одеса», у якому міститься інформація про дату і місце проведення військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 заходів з оповіщення людських мобілізаційних ресурсів.

Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_4 № 943/23929 від 12.10.2024, на вищенаведеному відеозаписі міститься посилання на пересувний блок-пост, який був створений на виконання вимог спільного Наказу від 12.06.2024 № 15 дск, на підставі якого військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ІНФОРМАЦІЯ_8 , спільно з представниками Національної гвардії України та Національної поліції України, виконували завдання щодо забезпечення функціонування системи військового обліку, зокрема щодо оповіщення людських мобілізаційних ресурсів на території Приморського, Київського, Хаджибейського, Пересипського районів м. Одеси протягом 2024 року.

На вищенаведеному відеозаписі зображено безпосередньо мобілізаційні заходи ІНФОРМАЦІЯ_5 , які проводились 12.11.2024 за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначена інформація не розміщувалася у відкритому доступі та не поширювалась Генеральним штабом Збройних сил України, Міністерством оборони України, або іншими уповноваженими державними органами. Крім того, поширення та публікація такої інформації може завдати шкоди обороноздатності, державній та економічній безпеці України.

23.01.2025 р. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

23.01.2025 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.

Підозрюваний та його захисник під час розгляду клопотання заперечували проти його задоволення та просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, а також вислухавши думку прокурора, захисника, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що, згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, дозволяє обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 : тяжкість злочину свідчить про ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння цією особою, дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, більш того, за вчинення вищевказаних злочинів передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років, що у сукупності свідчить про наявність реального ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Зокрема, у п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК) слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні. Подібна орієнтація законодавців та правозастосувачів зустрічається й у міжнародному праві. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо неї.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи можливість його засудження до покарання у виді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування, прокурора та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Наявний ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КК України, оскільки ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі має можливість незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні з метою зміни ними показань у ході судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: репутацію підозрюваного, а також що кримінальне правопорушення вчинене в умовах російського військового вторгнення в Україну та ведення рф війни проти України, що у свою чергу свідчить про обґрунтовані підстави вважати, що у розмірі застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу чи внесення ним визначеного слідчим суддею розміру застави, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26 червня 1991).

Згідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи вищезазначені ризики, наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вищевказані дії та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, зокрема, для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 7 ст. 42 та іншими нормами КПК України, підозрюваному ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Все вищевикладене в сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного та обмеження його конституційних прав, у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Вказані обставини є підставами вважати, що до підозрюваного ОСОБА_4 з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків має бути застосований запобіжний захід тримання під вартою. За указаних обставин підстави для застосування до нього будь-якого іншого, більш м`якого, запобіжного заходу, відсутні.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 24 січня 2025 року 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень (30 х 3028 = 90840).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: 1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора або суду; 2) не виїжджати з міста Одеси, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування зі свідками; 5) здати на зберігання до слідчого відділу УСБУ в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту фактичного затримання, тобто з 23 січня 2025 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 24 березня 2025 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали отримав _________________________________________

дата, прізвище, підпис підозрюваного

24.01.2025