Справа № 352/3185/24
Провадження № 1-кп/352/333/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в місті Івано-Франківську в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2024 року за № 0000125

відносно ОСОБА_2 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі місті Тисмениця Івано-Франківської області, проживає: АДРЕСА_1 , не працює, судимий вироком Тисменицького районного суду від 28 березня 2024 року з частиною першою статті 296 КК України до штрафу в розмірі 25500 гривень.

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 125 Кримінального кодексу України ( далі- КК України)

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини

20 грудня 2024 року до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000125 від 11 листопада 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 125 КК України.

В обвинувальному акті міститься клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, в якому зазначено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

До обвинувального акта долучено заяву ОСОБА_2 , яка складена за участю захисника ОСОБА_3 , в якій обвинувачений зазначає, що беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 125 КК України, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений із обмеженням права на апеляційне оскарження згідно статті 302 Кримінального процесуального кодексу України, згодний на розгляд обвинувального акта без проведення судового розгляду в судовому засіданні,

У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Також до обвинувального акта долучено заяву потерпілого ОСОБА_4 , який згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений із обмеженням права на апеляційне оскарження та не заперечує проти розгляду обвинувального акта в спрощеному провадженні.

Відповідно до частини другої статті 382 Кримінального процесуального кодексу України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

В зв`язку із викладеним, обвинувальний акт розглянутий в порядку, передбаченому статтями 381,382 Кримінального процесуального кодексу України.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які не оспорюються учасниками судового провадження та підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_2 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_3 , а також потерпілий ОСОБА_4 не оспорюють обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 125 КК України, вважають, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, ОСОБА_2 свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення кримінального проступку ОСОБА_2 та кваліфікує його дії за частиною другою статті 125 КК України за ознаками: умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

2.Органом досудового слідства встановлені обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження обставини та Судом визнане доведеним формулювання обвинувачення в тому, що

ОСОБА_2 10 листопада 2024 року приблизно о 14 годині 30 хвилин, перебуваючи на вулиці Шевченка в селі Павлівка Івано-Франківського району Івано-Франківської області, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, на грунті особистих неприязних відносин, кинув каменем в голову ОСОБА_4 , після чого, продовжуючи свої протиправні дії, наніс декілька ударів кулаком правої руки а ділянку голови ОСОБА_4 , чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді ран в ділянках голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я та синця в ділянці лівого ока, який відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_2 умисно завдав потерпілому ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, чим вчинив кримінальний проступок, передбачений частиною другою статті 125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

3.Щодо призначення покарання

Відповідно до частини другої статті 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до частини першої статті 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі статтею 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

щодо обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання

В обвинувальному акті вказано що обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_2 , є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Суд вважає, що матеріалами кримінального провадження не підтверджується щире каяття та активе сприяння розкриття кримінального правопорушення ОСОБА_2 з огляду на наступне.

Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Вказані висновки узгоджуються із послідовною практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 15 листопада 2021 року у справі 199/6365/19.

Однак, окрім визнання ОСОБА_2 своєї вини, в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про його конкретні дії, спрямовані на виправлення ситуації, зокрема скеровані на відшкодування заподіяної шкоди.

При цьому за участі ОСОБА_2 проведено тільки одну слідчу дію, а саме допит його в якості підозрюваного, після якого будь-які інші слідчі дії не проводились, докази за ініціативою ОСОБА_2 до матеріалів кримінального провадження не долучались, а досудове розслідування завершено і обвинувальний акт складено в той же день після допиту підозрюваного.

Таким чином, Суду не надані докази активного сприяння ОСОБА_2 розкриттю кримінального правопорушення.

Також Судом не встановлені обставини, які обтяжують покарання.

В обвинувальному акті вказано що обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_2 , є рецидив кримінальних правопорушень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 67 Кримінального кодексу України при призначенні покарання обставинами, які його обтяжують, визнаються вчинення злочину особою повторно та рецидив злочинів;

Відповідно до частини першої статті 12 Кримінального кодексу України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Таким чином, законодавець визнає обставиною, що обтяжує покарання, рецидив не будь-якого кримінального правопорушення, а виключно злочину.

ОСОБА_2 судимий за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 296 КК України, яке у відповідності до статті 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, а не злочинів.

Відповідно до частини третьої статті 67 КК України при призначенні покарання суд не може визнати такими, що його обтяжують, обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Таким чином, Суд вважає, що в цьому кримінальному провадженні відсутня така обставина, як рецидив злочину, а вказаний в обвинувальному акті рецидив кримінальних правопорушень не може бути визнаний таким, що обтяжує покарання, оскільки він не зазначений в частині першій статті 67 КК України.

щодо особи обвинуваченого

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_2 встановлено, що він судимий вироком суду від 28 березня 2024 року у справі № 352/1046/24 за вчинення кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 296 КК України, а саме за вчинення 02 лютого 2024 року в приміщенні та біля броварні «Батяр» грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та пошкодженням чужого майна.

Вироком суду ОСОБА_2 , призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 25500 гривень.

Відповідно до даних, розташованих у відкритому доступі на сайті Судова влада України, станом на 18 грудня 2024 року, вказаний штраф ОСОБА_2 не сплачений, в зв`язку із чим Судом постановлено ухвалу у справі № 352/1046/24 про розстрочення суми невиплаченого штрафу.

Відомості щодо сплати ОСОБА_2 зазначеного штрафу в матеріалах кримінального провадження відсутні та Суду не надані.

Крім того, відповідно до даних, розташованих у відкритому доступі на сайті Судова влада України, стосовно ОСОБА_2 неодноразово складались протоколи про адміністративні провадження за вчинення дрібного хуліганства та домашнього насильства та в подальшому провадження у справах закривалось на підставі статті 38 КУпАП, тобто з нереабілітуючих обставин ( постанови суду від 16 січня 2024 року у справі № 352/2548/23; від 19 лютого 2024 року у справі № 352/3117/23, від 02 грудня 2024 року у справі 352/2571/24.

щодо виду та розміру покарання

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При обранні конкретного виду покарання суд враховує, що санкцією частини другої статті 125 КК України передбачені такі альтернативні види покарання, як штраф, громадські роботи, виправні роботи, пробаційний нагляд або обмеження волі.

Враховуючи особу обвинуваченого, який ніде не працює, раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення із застосуванням насильства, а також стосовно якого неодноразово склались протоколи про адміністративні правопорушення за правопорушення, характер вчиненого правопорушення, зокрема, що воно вчинено із застосуванням підготовленого предмету- каменю, скерованість нанесення двох ударів в область саме голови, відсутність в матеріалах кримінального провадження відомостей щодо вжиття реальних заходів для відшкодування шкоди, Суд вважає, що такі види покарання як штраф, громадські роботи та виправні роботи будуть недостатніми для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Одночасно, враховуючи, що ОСОБА_2 раніше призначався найбільш м`який вид покарання у вигляді штрафу, Суд вважає, підстави для застосування найбільш суворого покарання у вигляді обмеження волі відсутні, а достатнім для виправлення буде призначення покарання у вигляді пробаційного нагляду.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 59-1 та санкції частини другої статті 125 КК України пробаційний нагляд за цей вид кримінального правопорушення може бути призначено на строк від одного до двох років.

При обранні конкретного розміру обраного покарання Суд враховує відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання в зв`язку із чим покарання не може бути призначено як в мінімальному, так і в максимальному розмірі.

Таким чином, необхідним для досягнення мети, передбаченої статтями 50,65 КК України, буде покарання ОСОБА_2 у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 рік 6 місяців.

У відповідності до частини другої статті 59-1 КК України суд покладає на ОСОБА_2 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Окрім того, у відповідності до частини третьої статті 59-1 КК України Суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_2 , такі альтернативні обов`язки, як:

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу);

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;

щодо застосування статті 71 КК України

Відповідно до частини першої статті 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до частини третьої статті 72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28 березня 2024 року ОСОБА_2 , призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 25500 гривень.

Ухвалою Тисменицького районного суду від 18 грудня 2024 року розстрочено ОСОБА_2 виплату несплаченої суми штрафу у розмірі 25500 грн згідно вказаного вироку на дванадцять місяців у розмірі по 2125 (дві тисячі сто двадцять п`ять) грн щомісячно.

Таким чином, остаточно ОСОБА_2 підлягає призначенню покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 рік 6 місяців та штраф в розмірі 25500 гривень, який підлягає виконанню самостійно в порядку, встановленому ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2024 року у справі № 352/1046/24.

4.Щодо речових доказів і документів

В матеріалах кримінального провадження відсутні відомості щодо долучення речових доказів.

5. Щодо процесуальних витрат

Відповідно до обвинувального акта, процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 369-371, 373, 374, 376, 381-382 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 125 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі частини першої статті 71, частини третьої статті 72 КК України за сукупністю вироків, остаточно призначити ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців та штрафу у розмірі 25500 грн, призначеного вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28 березня 2024 року, який виконувати самостійно в порядку, встановленому ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2024 року у справі № 352/1046/24.

Покласти на засудженого ОСОБА_2 обов`язки, передбачені пунктами 1-3 частини другої та пунктами 3,4 частини третьої статті 59-1 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу);

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_2 , що відповідно до частини третьої статті 389 Кримінального кодексу України ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду карається обмеженням волі на строк до трьох років.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381,382 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_5