Справа № 243/6341/17
Провадження № 1-кс/243/6/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 07 серпня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000130 від 05 травня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_4 зі скаргою на постанову слідчого СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 07 серпня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000130 від 05 травня 2017 року. В обґрунтування скарги зазначив, що він є потерпілим у кримінальному провадженні № 0000130 від 05 травня 2017 року. До 19.12.2024 він перебував у невіданні про стан досудового розслідування та закінчення кримінального провадження, у зв`язку із чим він не зміг у повній мірі реалізувати свої права. Про закриття кримінального провадження № 0000130 від 05 травня 2017 року він дізнався лише 19.12.2024, отримавши лист з відділу поліції, копія постанови про закриття кримінального провадження йому надіслана не була. У зв`язку із чим, просив поновити строк звернення до суду зі скаргою, визнавши причини пропуску строку поважними, скасувати постанову органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження № 0000130 від 05 травня 2017 року, кримінальне провадження № 0000130 від 05 травня 2017 року направити для подальшого розслідування до СВ Відділу поліції № 4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Заявник ОСОБА_4 у судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити, суду пояснив, що він не отримував постанову про закриття кримінального провадження № 0000130 від 05 травня 2017 року та вважав, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, у зв`язку із чим не міг звернутися до суду зі скаргою у встановлений законом строк.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, просив відмовити у її задоволенні через безпідставність вимог скарги. Крім того вказав, що заявник був обізнаний про закриття кримінального провадження № 0000130 від 05 травня 2017 року, оскільки він самостійно звертався до органу досудового розслідування із письмовою заявою в якій просив закрити кримінальне провадження 0000130 від 05 травня 2017 року. Копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження була надіслана заявнику у день її винесення 07.08.2020. Крім того, після розгляду заяви ОСОБА_4 від 06.08.2020 Слов`янською місцевою прокуратурою була надіслана відповідь поштою на його адресу. Також зазначив, що заявник неодноразово звертався до слідчого, прокурора та суду із різними заявами та скаргами у кримінальному провадженні № 0000130 від 05 травня 2017 року та на всі заяви ОСОБА_4 . Слов`янською окружною прокуратурою завжди надавались відповіді.

Слідчий СВ Відділу поліції № 4 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, а тому слідчий суддя вважає можливим розглянути дану скаргу за відсутністю слідчого.

Вислухавши заявника ОСОБА_4 , прокурора, дослідивши надані матеріали, суд встановив наступне.

В провадженні СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області перебувало кримінальне провадження № 0000130 від 05 травня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Заявник ОСОБА_4 є потерпілим по вказаному кримінальному провадженню.

06 серпня 2020 року потерпілий ОСОБА_4 звернувся до прокурора Слов`янської місцевої прокуратури із письмовою заявою в якій просив закрити кримінальне провадження № 0000130 від 05 травня 2017 року.

Постановою старшого слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 від 07 серпня 2020 року кримінальне провадження № 0000130 від 05 травня 2017 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Копія вказаної постанови слідчого була надіслана потерпілому ОСОБА_4 супровідним листом за № 13738/601/02-2020 від 07.08.2020.

Згідно листа Слов`янської місцевої прокуратури № 40-01-44-863-20 від 07.08.2020, ОСОБА_4 було повідомлено, що його заяву про закриття кримінального провадження № 0000130 від 05 травня 2017 року за ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 364 України та з інших питань розглянуто Слов`янською місцевою прокуратурою. За результатами розгляду якої, 07.08.2020 слідчим СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Згідно листа ВП № 4 Краматорського РУП в Донецькій області № К-33/205/01-2024 від 19.12.2024, ОСОБА_4 повідомлено, що в провадженні СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області перебували матеріали кримінального провадження № 0000130 від 05 травня 2017 року та в ході проведення досудового розслідування 07.08.2020 відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Статтею 116 КПК України визначено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Разом із цим, як передбачено ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин процесуальний строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Поновлення процесуального строку за своєю правовою природою передбачає встановлення учасникам кримінального провадження додаткового проміжку часу для вчинення процесуальної дії за умови пропуску строку з поважних причин.

Під поважними причинами належить розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави. Зазначене узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право. Тобто окрім принципу правової визначеності важливим також є і принцип добросовісності, як загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на оскарження рішення слідчого, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Заявник ОСОБА_4 в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду зі скаргою вказав, що із часу відкриття кримінального провадження і до 23.02.2022 про стан досудового розслідування у кримінальному провадженні він не повідомлявся, а 24.02.2022 розпочалася неоголошена війна росії проти України, введено воєнний стан на території України та КМУ прийнята постанова про обов`язкову евакуацію населення Донецької області, у зв`язку із чим заявник виїхав з міста Слов`янськ Донецької області. Про стан кримінального провадження № 0000130 від 05 травня 2017 року заявник офіційно дізнався лише з листа органу поліції від 19.12.2024.

Разом з тим, вказані твердження ОСОБА_4 щодо перебування у невіданні про стан кримінального провадження не є слушними та спростовуються матеріалами кримінального провадження, зокрема письмовою заявою ОСОБА_4 від 06.08.2020 до прокурора, в якій останній самостійно просив закрити зазначене кримінальне провадження. Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що оскаржувана постанова була винесена слідчим 07 серпня 2020 року та у цей же день її копія була направлена потерпілому ОСОБА_4 . Також про результати розгляду кримінального провадження № 0000130 та винесення оскаржуваної постанови, ОСОБА_4 було додатково повідомлено листом Слов`янської місцевої прокуратури від 07 серпня 2020 року № 40-01-44-863-20.

Крім того судом враховано, що з часу винесення оскаржуваної постанови 07 серпня 2020 року до настання обставин, на які посилається заявник (початку повномасштабної агресії рф проти України, введення воєнного стану, запровадження обов`язкової евакуації населення) пройшло більше півтора року, у зв`язку із чим заявник з метою захисту та реалізації своїх прав як потерпілого у зазначеному провадженні, не був позбавлений можливості самостійно звернутися до органу досудового розслідування та дізнатися про стан відповідного кримінального провадження.

Таким чином, сукупність вказаних обставин свідчить про неспроможність тверджень заявника щодо перебування у невіданні відносно закриття кримінального провадження № 0000130 від 05 травня 2017 року.

Враховуючи вказані обставини, з урахуванням того, що з дня винесення оскаржуваної постанови слідчого до дня звернення заявника до суду зі скаргою минуло більше чотирьох років, що свідчить про недотримання заявником будь-яких розумних строків на оскарження постанови, а також оскільки заявником не зазначено жодних обставин, які об`єктивно перешкоджали йому протягом тривалого часу дізнатися про стан відповідного кримінального провадження, суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення ОСОБА_4 строку на подання даної скарги.

Таким чином, оскільки заявник звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження з тривалим пропуском строку, встановленого ч. 1 ст. 304 КПК України, а клопотання про поновлення пропущеного строку є необґрунтованим та задоволенню не підлягає, з урахуванням положень пункту 3 частини другої статті 304 КПК України скарга ОСОБА_4 підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 116-117, 303, 306, 307 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_4 у поновленні строку на оскарження постанови слідчого СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 07 серпня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000130 від 05 травня 2017 року.

Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 07 серпня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000130 від 05 травня 2017 року, повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її отримання заявником.

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного

суду Донецької області ОСОБА_1