Справа № 712/4651/25
Провадження №1-кс/712/1797/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі: слідчого судді ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000273 від 13.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, -

у с т а н о в и в :

До слідчого судді звернувся прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури з клопотанням про накладення арешту, в якому просить накласти арешт на банківський рахунок відкритий в АТ «УКРСИББАНК» (код банку (МФО) 351005, код за , юридична адреса: Україна, 04070, м. Київ, вулиця Андріївська, 2/12) НОМЕР_1 , ТОВ «Ілюміно Спарк».

Клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні сектору дізнання Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000273 від 13.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.03.2025 до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшла заява від ОСОБА_4 , 1974 р.н., про те, що 28.02.2025 близько 10 год.00 хв. перерахував грошові кошти 78800 грн на рахунок НОМЕР_1 за покупку гібридного інвертора, який так і не отримав.

Потерпілий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомив, що 28.02.2025 близько 10 год 00 хв він переглядав сайт «OLX» та знайшов оголошення про продаж гібридного сонячного інвертора. Після чого він зв`язався з продавцем стосовно наявності необхідного товару. Близько 10 год 28 хв потерпілому надійшло повідомлення у додаток «Viber» від особи, що користується застосунком за номером НОМЕР_2 , яка представилась ОСОБА_5 , продавцем інвертору ТОВ «Ілюміно Спарк» Deye SUN-25-R-SG01HP3-EU-AM2 та АКБ Deye BOS-GM5.1. Згодом, після обговорення усіх деталей, ОСОБА_4 здійснив переказ зі свого рахунку НОМЕР_3 на рахунок продавця UA9246646 на суму 78800 гривень. У якості підтвердження продавець ТОВ «Ілюміно Спарк» надав потерпілому документ, а саме: рахунок-фактуру №3488 від 28.02.2025. Однак, незважаючи на це, оплачений товар потерпілий ОСОБА_4 не отримав.

Згідно аналітичного досьє на юридичну особу, ТОВ «Ілюміно Спарк» () було зареєстровано 17.10.2023, місце здійснення діяльності, 03061, Україна, місто Київ, вул. Шепелєва Миколи, будинок, 10, ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. +380 (50) 932-83-17.

ТОВ «Ілюміно Спарк» () має відкритий поточний рахунок в АТ «УКРСИББАНК» НОМЕР_1 .

Ураховуючи вище викладене, з метою забезпечення збереження незаконно отриманих грошових коштів, що були перераховані на рахунок АТ «УКРСИББАНК» НОМЕР_1 - ТОВ «Ілюміно Спарк» () в сумі 78800,00 гривень, подальшого запобігання розпорядження вказаними грошовими коштами, повернення їх власнику, а також запобігання використання зазначених рахунків для вчинення інших аналогічних кримінальних правопорушень, на даний час виникла необхідність в накладенні арешту на вказаний рахунок ТОВ «Ілюміно Спарк».

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що грошові кошти, які знаходяться на рахунку вказаної юридичної особи відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Прокурор просив розглянути клопотання без її участі та без участі власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшовши до наступного.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Прокурор у своєму клопотанні посилається на п. 4 ч. 2 ст. 70 КПК України, натомість матеріали клопотання не містять доказів того, що ТОВ «Ілюміно Спарк» має статус підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні.

До того ж, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди; згідно з ч. 6 ст. 170 КПК України за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

На підставі ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово акцентував увагу на тому, що обмеження володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994 року Series A № 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» заява № 48191/99, п.п. 49-62, від 10.05.2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідність балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п.п. 69 і 73, Series A № 52).

Натомість, матеріали клопотання не містять відомості про те, що потерпілий подав у рамках кримінального провадження цивільний позов до ТОВ «Ілюміно Спарк».

До того ж, потерпілим у кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , який працює директором у ТОВ « Пожежні системи», однак грошові кошти у сумі 78 800 грн. перераховані ПП «Орлан 2008», яке не є потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий просить накласти арешт на рахунки товариства, відкриті в банківських установах.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківські рахунки - рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ст. 192 ЦК України «Гроші (грошові кошти)» законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про платіжні послуги» грошові кошти (кошти) існують в Україні у готівковій (формі грошових знаків) та безготівковій (формі записів на рахунках) формах.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України «Про платіжні послуги» для виконання платіжних операцій з коштами (крім електронних грошей) банки мають право відкривати своїм клієнтам такі банківські рахунки.

Отже, накласти арешт майна можна виключно на грошові кошти, які знаходяться на відкритих банківських рахунках, накладання арешту на рахунки чинним Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено.

Рахунок, відкритий у банківській установі, не є майном у розумінні чинного законодавства України.

За вказаних обставин, підстави для задоволення клопотання прокурора відсутні, клопотання є необґрунтованим, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1