Провадження 1кп-932/760/24
УХВАЛА

Іменем України

18 квітня 2025 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5

за участю:

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження в режимі відеоконференції внесене до ЄРДР за № 0000179, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федоро-Шулічине Долинського району Кіровоградської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ

У провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Щодо обвинуваченого обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду від 24.02.2025 року продовжений на строк шістдесят днів, тобто до 24.04.2025 року включно.

Прокурором заявлене клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб з тих підстав, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, він є військовослужбовцем, а тому існують ризики, що ОСОБА_7 може впливати на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, може переховуватися від суду або перешкоджати кримінальному провадженню, у тому числі умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування більш м`якого запобіжного заходу та альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави вважав недоцільним.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 та потерпіла підтримали клопотання прокурора та просили відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту.

Захисник адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання з тих підстав, що відповідно до досліджених матеріалів кримінального провадження дії обвинуваченого повинні бути перекваліфіковані на ст. 118 КК України, і з врахуванням стадії процесу, коли всі докази досліджені та особистості обвинуваченого, якій справно ніс військову службу протягом АТО та військової агресії РФ, на цей час відшкодував потерпілій моральну шкоду близько 60 000 грн. і при поверненні на службу продовжить її відшкодовувати.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію захисника.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 до розгляду кримінальної справи по суті на строк шістдесят діб, а у задоволенні клопотання сторони захисту, суд вважає необхідним відмовити, виходячи з наступного.

ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, він є військовослужбовцем, а тому з урахуванням стадії процесу та досліджених доказів, реально існують обґрунтовані ризики, що він може переховуватися від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Суд вважає, що ризики, які враховувалися судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого останньому обвинувачення, а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправного діяння, в якому він обвинувачується, його особистість, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Твердження сторони захисту як на підставу, яка обґрунтовує зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання з тих підстав, що відповідно до досліджених матеріалів кримінального провадження дії обвинуваченого повинні бути перекваліфіковані на ст. 118 КК України, суд не вважає підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому на даній стадії процесу, так як питання винуватості особи, правильності кваліфікації дій обвинуваченого та оцінку досліджених доказів по справі суд вирішує в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення по справі.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту та суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Також, суд враховує характер кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку.

На підставі викладеного суд, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора і продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а у задоволенні клопотання сторони захисту суд вважає необхідним відмовити.

З урахуванням положень ст.ст. 182, 183 КПК України, суд не вбачає підстав для визначення обвинуваченому застави, як альтернативного запобіжного заходу, з врахуванням обставин інкримінованого йому злочину, який спричинив смерть потерпілого.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 194, 331, 350 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ

Клопотання прокурора про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на особисте зобов`язання відмовити.

Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, тобто до 16 червня 2025 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до ухвалення судового рішення по суті протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя

Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська ОСОБА_1