СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , провівши в залі суду відкрите підготовче судове засідання за обвинувальним актом, який складений у межах спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні ЄРДР № 0000083 від 13 липня 2022 року стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Саратов, Росія, гр-н України, вказана в обвинувальному акті остання відома адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 110 та ч. 2 ст. 260 КК України, -

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

До суду 02 серпня 2024 року надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110 та ч. 1 ст. 111 КК України.

Згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування (п. 31) на підставі дозволу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва, оформленого ухвалою від 04 липня 2024 року, в межах даного провадження проводилось спеціальне досудове розслідування.

У судове засідання обвинувачений ОСОБА_5 не прибув, причини неявки не повідомив, хоча неодноразово викликався до суду в порядку, передбаченому КПК (в редакції після 14 травня 2021 року - дата набрання чинності Законом України № 1422-IX), шляхом розміщення виклику на офіційному веб-сайті суду (а. 42, 53, 56 та ін.), публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр» № 191 (7851) від 20.09.2024р. (а. 42), № 216 (7876) від 24.10.2024 (а. 59), № 14 (7939) від 17.01.2025 та розміщення повісток (більше двох) на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора (а. 37, 48,б 57-58 та ін.).

Прокурор на підставі ч. 3 ст. 323 КПК України, вважає, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні, з огляду на пред`явлене обвинувачення за ст. ст. 110 та 111 КК України, можездійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), оскільки останній переховується на окупованій території від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, до суду вчетверте не прибув, про причини неявки не повідомив. Посилаючись на вказані обставини, просить призначити судовий розгляд за даним обвинувальним актом, вважаючи, що вимоги, передбачені ст. ст. 32, 291 КПК України, дотримані, а правові підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-3 ч. 3 ст. 314 КПК України - відсутні. Одночасно прокурор заявив клопотання про здійснення спеціального судового провадження стосовно ОСОБА_7 , обґрунтовуючи тим, що обвинувачений оголошений в розшук, тривалий час переховується від органу досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки знає та повинен знати про розпочате стосовно нього кримінальне провадження, до суду вкотре не з?явився.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 заперечував щодо призначення судового розгляду за даним обвинувальним актом в поряду спеціального судового провадження, вважаючи, що ОСОБА_5 не знає про розпочате щодо нього кримінальне провадження, а відтак і не може вважатися особою, яка від нього ухиляється, а клопотання прокурора - є необґрунтованим. При цьому визнав, що перешкод для такого призначення, передбачених ст. 314 КПК України немає, однак наголосив, що у відсутності обвинуваченого це зробити неможливо.

Заслухавши думку прокурора та захисника щодо можливості призначення судового розгляду на підставі даного обвинувального акту, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього додатки, проаналізувавши заявлене прокурором клопотання про здійснення спеціального судового провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає, що даний обвинувальний акт підлягає призначенню до судового розгляду у формі спеціального судового провадження з таких підстав.

Вказане кримінальне провадження з урахуванням розпорядження Голови Верховного Суду № 36/0/9-22 від 05 липня 2022 року за підсудністю підлягає розгляду Святошинським районним судом м. Києва.

Підстав для закриття чи зупинення провадження у справі немає.

Обвинувальний акт та додатки до нього складені у відповідності до вимог КПК України, при затвердженні прокурором обвинувального акту дотримані вимоги закону.

Після роз?яснення права на колегіальний у складі трьох суддів розгляд даного судового провадження, захисник, який діє від імені обвинуваченого, а так само і останній протягом будь-якого часу клопотання про такий розгляд не заявляв.

Що стосується заявленого прокурором клопотання про здійснення спеціального судового провадження, то суд вважає доведеним належними доказами те, що обвинувачений переховується від органу досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України з метою саме ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки повинен знати про розпочате стосовно нього кримінальне провадження.

Так, до клопотання прокурора подані матеріали, які свідчать про те, що ОСОБА_5 на час поставлених йому у провину діянь мав громадянство України, проживає на території АРК, тобто на окупованій території України.

Згідно з положеннями ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон) сухопутна територія АРК, на якій проживає ОСОБА_5 , визнана тимчасово окупованою внаслідок збройної агресії рф.

Відповідно до правил ст. ст. 4, 5 та 9 Закону правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Цей правовий режим визначається виключно законами України. Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідальність за порушення визначених Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина на тимчасово окупованій території покладається на рф як на державу-окупанта відповідно до норм і принципів міжнародного права.

Повідомлення у межах даного кримінального провадження про підозру направлялися підозрюваному ОСОБА_8 шляхом розміщення на сайті Офісу Генерального прокурора та в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, що є за Законом належним повідомленням особи, яка свідомо переховується на окупованій агресором території, що вочевидь унеможливлює з нею будь-яку іншого виду цивілізовану комунікацію.

Також ОСОБА_5 неодноразово повістками викликався до суду, у тому числі шляхом розміщення інформації про повістки в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, на офіційних веб-сайтах суду та Офісу Генерального прокурора, а тому вважається належним чином ознайомленим зі змістом таких повісток (ч. 3 ст. 323 КПК України).

За всіма вказаними повідомленнями (оголошеннями) ОСОБА_5 до слідчого, прокурора та суду не з`являвся, клопотань, заяв, скарг будь-якого характеру не подавав.

У межах даного провадження проводилось спеціальне досудове розслідування, відтак обґрунтованість підозри, факт ухилення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності були предметом ретельної оцінки і слідчим суддею.

Задля досягнення інтересів правосуддя ОСОБА_8 призначено захисника, гарантії діяльності якого забезпечені його обов`язковою участю у даному провадженні.

Аналіз цих фактів свідчить про те, що ОСОБА_5 мав підстави усвідомлювати, що проти нього розпочато кримінальне провадження, він отримав чи мав би отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, був обізнаний із своїми правами, які йому неодноразово роз`яснялися. Суд надає особливе значення тому, що поштова кореспонденція з материкової частини України внаслідок дій незаконних органів влади рф на тимчасово окупованій території України не приймається, і це є очевидним для ОСОБА_7 . Натомість, держава Україна під прискіпливим і далеко неформальним контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачений мав право при розгляді пред`явленого йому кримінального обвинувачення на стадії призначення справи до судового розгляду як мінімум на такі гарантії: а) бути терміново і докладно повідомленим мовою, яку він розуміє, про характер і підставу пред`явленого обвинувачення; b) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту і спілкуватися з обраним самим ним захисником; с) бути судженим без невиправданої затримки; d) бути судженим в його присутності і захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного йому захисника безплатно для нього.

Така ситуація узгоджується із взятими на себе зобов`язаннями, яких повинна дотримуватися держава Україна з тим, щоб забезпечити реальне використання права, яке гарантується статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права. Натомість ОСОБА_5 скористався своїми правами на власний розсуд за відсутності будь-яких перешкод для їх реалізації на території України та з боку держави Україна.

За таких обставин суд вважає, що надані прокурором документи свідчать про відмову гр-на ОСОБА_7 , який перебуває на тимчасово окупованій території України, але повинен знати про розпочате щодо себе кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом за діяння вчинені на території суверенної України, юрисдикцію якої над собою він не визнає, та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само як і про його наміри ухилитися від зустрічі з правосуддям держави Україна.

Відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у ч. 2 ст. 297-1 КПК України, серед яких дійсно є передбачені ст. ст. 110 та 111 КК України, може здійснюватися за відсутності повнолітнього обвинуваченого (in absentia), який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території з метою ухилення від кримінальної відповідальності. За наявності такої обставини за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.

Як визначено ч. 5 ст. 139 КПК України, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває на тимчасовій окупованій території, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Враховуючи кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 110 та ч. 2 ст. 260 КК України, наявні в провадженні дані, що йому відомо про здійснення відносно нього кримінального провадження, він тривалий час на тимчасово окупованій території переховується від слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, ухиляється від явки на виклик слідчого, прокурора та суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази), надані прокурором дані про перебування ОСОБА_7 на тимчасово окупованій території України, суд вважає наявними всі підстави для здійснення щодо вказаного обвинуваченого спеціального судового провадження, оскільки визначені законом (ч. 5 ст. 139, ч. 3 ст. 323 КПК України) умови для цього встановлені, а їх доведеність не викликає сумнівів.

Таким чином доводи захисника про те, що держава не вжила всіх заходів щоб обвинувачений був повідомлений про розпочате щодо нього кримінальне переслідування, про те, що той не має можливості прибути до суду, є надуманими.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст. ст. 297-1, 314-316, ч. 1 ст. 323, 369-372, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження - задовольнити.

Здійснювати спеціальне судове провадження за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Саратов, Росія, який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 110 та ч. 2 ст. 260 КК України.

Призначити судовий розгляд у формі спеціального судового провадження на підставі вказаного обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва з обов`язковою участю прокурора та захисника на «18» лютого 2025 року о 09 год. 00 хв.

Судовий розгляд здійснювати суддею одноособово.

Викликати в судове засідання прокурора та захисника.

Копію ухвали надіслати захиснику. Повідомити обвинуваченого про час та місце судового засідання, а також прийняте рішення про здійснення судового спеціального провадження щодо нього шляхом розміщення цієї інформації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на веб сайті суду.

У випадку, якщо підстави про спеціальне судове провадження перестануть існувати, подальший судовий розгляд розпочати спочатку згідно із загальними правилами передбаченими КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_9