КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2900/25
Провадження № 1-кс/552/764/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2025 м. Полтава

Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою від 01.04.2025,

встановив:

До Київського районного суду м. Полтави 10.04.2025 надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 01.04.2025, за змістом якої скаржниця просить зобов`язати Відділ поліції №1 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області невідкладно внести відомості про вчинення кримінального правопорушення, викладені у заяві від 01.04.2025 за фактом викрадення невідомими особами її чоловіка ОСОБА_4 01.04.2025 об 11 год на вулиці Семена Антонця біля школи № 7 м. Полтави.

За наслідками автоматичного визначення слідчого судді відповідна скарга передана слідчому судді ОСОБА_1 .

Скарга подана ОСОБА_3 у межах строків визначених ч. 1 ст. 304 КПК України.

Ухвалою слідчого судді від 11.04.2025 відкрито провадження за вказаною скаргою та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Скаржник ОСОБА_3 попередньо подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, в якій зазначила, що скаргу підтримує.

Представник ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання.

На підставі ч. 4 ст. 107, ч. 3 ст. 306 КПК України, суд розглянув дану скаргу за відсутності сторін, а фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Подана скарга обґрунтована тим, що 01.04.2025 об 11 год за адресою: м. Полтава, вул. Семена Антонця неподалік школи № 7 її чоловіка ОСОБА_4 невідомі особи, у формі схожій на поліцейську, викрали, застосувавши силу, а саме заштовхали у машину, також допомагали їм у цьому працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Також у своїй скарзі зазначає, що працівники ТЦК та СП вилучили у ОСОБА_5 мобільний телефон. На момент викрадення ОСОБА_5 не перебував у розшуку, кримінального правопорушення не вчиняв, рішень суду щодо його затримання не має.

У день викрадення було викликано поліцію (номер звернення 227884125) та написано звернення про внесення до ЄРДР, яке було прийнято інспектором взводу 2 роти 2 БУПП в Полтавській області старшим лейтенантом ОСОБА_6 .

Станом на день звернення зі скаргою до суду, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені, а тому просить суд зобов`язати ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення, за заявою від 01.04.2025.

Одночасно, 14.04.2025 до Київського районного суду м. Полтави з ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшли копії матеріалів звернення ОСОБА_3 , з яких вбачається, що у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення, та неможливістю у зв`язку з цим внести відповідну інформацію до ЄРДР, матеріали зареєстровані в ІТС ІПНП (журналі ЄО) ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області 01.04.2025 за № 6827 для їх розгляду згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини 3 статті 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Відповідно до статті 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам, до яких, зокрема, віднесені законність (стаття 9 КПК України), змагальність (стаття 22 КПК України) та диспозитивність (стаття 26 КПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (частина шоста статті 22 КПК України).

Відповідно до частини першої статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань (частина п`ята статті 214 КПК України).

Пунктом першим частини першої статті 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Підставами вважати, що у заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин, є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину і підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно зі статтею 91 КПК України. Такими даними є відомості на підтвердження реальності конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).

КПК передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

У постанові від 16 травня 2019 року у справі № 761/20985/18 Верховний Суд зазначив, що «якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено із позиції вимог правопорядку, з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року у справі №818/15/18 зауважила, що «у межах процедури за правилами пункту 1 частини першої статті 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР».

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18 вказано, що «за змістом статті 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Разом з тим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР».

Положення частини першої статті 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Таким чином, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_3 01.04.2025 звернулася до працівників поліції із зверненням про вчинення кримінального правопорушення, в якій вказувала про безпідставне затримання 01.04.2025 об 11 год ОСОБА_5 працівниками ТЦК та СП у присутності працівника поліції.

ОСОБА_3 не наведено фактичних обставин, які б свідчили про вчинення працівниками ТЦК та СП, а також працівниками поліції кримінальних правопорушень, оскільки останніми виконувалися заходи спрямовані на виявлення призовників, військовозобов`язаних, резервістів, які порушують правила військового обліку.

Законом від 11 квітня 2024 року № 3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» статтю 24 Закону України «Про Національну поліцію» доповнено частиною п`ятою, згідно з якою за зверненням територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів Служби безпеки України або розвідувальних органів України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, беруть участь у здійсненні заходів щодо оповіщення військовозобов`язаних та резервістів спільно з представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також здійснюють адміністративне затримання та доставлення до цих центрів та органів призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На переконання слідчого судді, звернення ОСОБА_3 не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, оскільки у вказаній заяві викладені обставини затримання ОСОБА_5 службовими особами, державного правоохоронного органу та органу військового управління, які у межах компетенції забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Враховуючи наведене, суд вважає, що за обставинами викладеними у зверненні про вчинення кримінального правопорушення відсутні підстави стверджувати, що ОСОБА_5 незаконно позбавили волі чи викрали, тобто, що стосовно нього були вчинені кримінальні правопорушення.

Наведені заявником фактичні дані є лише особистою оцінкою скаржником фактів та подій викладених за змістом скарги, а також суб`єктивне тлумачення дій працівників поліції та військових ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо її чоловіка ОСОБА_5 .

Будь-які об`єктивні дані про незаконне позбавлення волі або викрадення людини, торгівлі людиною або про таємне викрадення майна, вчинене військовою службовою особою чи працівником правоохоронного органу, ОСОБА_3 у скарзі не наведені, а отже відсутні об`єктивні дані, що можуть свідчити про наявність ознак вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 146, 149, 185 КК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11 КК України, статтями 303, 304, 309, 372 КПК України,

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою від 01.04.2025, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, в апеляційному порядку протягом п`яти днів безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1