Справа № 308/7851/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 вересня 2024 року м. Ужгород
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Оноківці, Ужгородського району, Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, номер обслуги зенітного кулеметного відділення зенітного кулеметного взводу зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, раніше не судимого, підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.04.2024 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, строк дії якого ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.07.2024 року вкотре продовжено до 08.11.2024 року включно.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.
Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 діб. Обґрунтовуючи необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор вказує на наявність обґрунтованої підозри та те, що наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому, прокурор зазначив, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, з огляду на особу обвинуваченого, не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та виконання покладених на нього обов`язків.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечила проти продовження запобіжного заходу, вважає клопотання прокурора необґрунтованим, а ризики наведені у ньому не доведеними. Стверджує, що прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.
Заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника з приводу заявленого прокурором клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваного, обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язана із необхідністю запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжних заходів є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1ст. 177 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 був обраний у даному кримінальному провадженні за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, з урахуванням його особи, який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, останній раніше не судимий.
Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено наступне.
Так, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину може вдатися до переховування від суду. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 передбачає покарання у виді позбавленням волі. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Також з цих же мотивів, суд вважає доведеним ризик можливості перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Щодо наявності ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає, що такий прокурором нічим необґрунтований та не доведений.
Таким чином, суд приходить до переконання про існування ризиків, передбачених п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Судом встановлено, що зазначені ризики не зменшились та виправдовують тримання особи під вартою.
Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, визначеними КПК України, конкретними підставами і метою його застосування.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Таким чином, вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та те, що менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання ОСОБА_4 покладених на нього згідно кримінально-процесуального законодавства України обов`язків, тому суд, вважає недостатнім застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу та необхідним продовжити ОСОБА_4 строк дії застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст.176-178,331,369-372 КПК України, суд, -
Клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Продовжити строк дії обраного відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, на період судового розгляду справи а саме: до 8 листопада 2024 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 16.09.2024 року о 15 год. 45 хв.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1