печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000280 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло вказане клопотання.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000280 від 03.06.2018, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що фермерське господарство «Олімп» (), засновником, керівником та кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_7 та товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «Гарант-Агро 4» (), керівником якого є ОСОБА_8 , засновником та кінцевим бенефіціарним власником якого, окрім інших, є ОСОБА_9 , здійснюють свою діяльність на території Української сільської територіальної громади Дніпропетровської області (до 2018 року - Троїцька сільська рада), при цьому землі сільськогосподарського призначення зазначених товариств межують між собою.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було неодноразово продовжено.

З листопада 2022 року ОСОБА_7 перебуває в особистих стосунках зі ОСОБА_10 , а саме спільно проживає з останнім та між ними склалися відносини, що притаманні подружжю, без реєстрації шлюбу, тобто ОСОБА_7 та ОСОБА_10 є близькими родичами.

Влітку 2023 року, точний час досудовим слідством не встановлений, але не пізніше серпня 2023 року, перебуваючи у невстановленому місці, ОСОБА_9 вступив у попередню змову з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 та іншими невстановленими досудовим слідством особами для вчинення злочину проти власності як джерела для здобуття коштів та матеріальних благ.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 та іншими невстановленими досудовим слідством особами, вирішив висунути ОСОБА_10 вимогу передачі чужого майна, а саме вимогу про переоформлення ОСОБА_7 земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у власності та в оренді фермерського господарства «Олімп», на користь ОСОБА_9 , погрожуючи застосуванням насильства над потерпілим чи його близькими родичами.

Так, 24.08.2023 в обідній час ОСОБА_9 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на протиправне заволодіння майном ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 та іншими невстановленими досудовим слідством особами, діючи з корисливих мотивів, зателефонував ОСОБА_15 та наказав йому зі ОСОБА_10 прибути на зустріч під приводом розмови, яка була запланована на наступний день.

На наступний день, 25.08.2023 в обідній час ОСОБА_9 , перебуваючи на території бази відпочинку «Угольок», розташованої неподалік від с. Троїцьке Петропавлівського району Дніпропетровської області за координатами 48.44824, 36.38469, знову зателефонував ОСОБА_15 та наказав йому зі ОСОБА_10 прибути для зустрічі на базу відпочинку «Угольок».

Того ж дня, у післяобідній час, точний час досудовим слідством не встановлений, ОСОБА_10 разом із ОСОБА_15 на автомобілі прибули на базу відпочинку «Угольок», де на них чекали ОСОБА_9 разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 та інші невстановлені досудовим слідством особи.

Під час зустрічі, ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 та іншими невстановленими досудовим слідством особами, з корисливих мотивів, висловив ОСОБА_10 погрозу у нанесенні тілесних ушкоджень, вчиненні фізичної розправи над ним та його близькими родичами, не даючи при цьому змоги піти з місця події, та висунув вимогу переоформлення ОСОБА_7 земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у власності та в оренді фермерського господарства «Олімп», на його користь.

Не отримавши згоди ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 та іншими невстановленими досудовим слідством особами, з корисливих мотивів, дав вказівку присутнім в альтанці для відпочинку ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 нанести ОСОБА_10 тілесні ушкодження, після чого ОСОБА_9 та останні почали наносити ОСОБА_10 численні удари кулаками рук та ногами по голові та тулубу ОСОБА_10 , від яких останній втратив свідомість.

Після того, як ОСОБА_10 прийшов до свідомості, він, реально сприйнявши небезпеку для свого життя та здоров`я від умисних цілеспрямованих дій, будучі дезорієнтованим у просторі, побіг в бік річки Самари, розташованої на приблизній відстані 5 метрів від альтанки для відпочинку та стрибнув у річку. ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, наказав ОСОБА_5 та ОСОБА_14 повернути ОСОБА_10 до альтанки, на що останні стрибнули у річку та почали силою занурювати ОСОБА_10 у воду, змушуючи опускатися на дно, тобто топити останнього, після чого силоміць витягнули на берег та примусово притягнули до альтанки.

Своїми умисними діями ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 та іншими невстановленими досудовим слідством особами, заподіяли ОСОБА_10 тілесні ушкодженні, які згідно з висновком експерта № 042-802-2024 від 27.08.2024 віднесені до категорії середнього ступеня тяжкості.

В подальшому, ОСОБА_9 висунув ОСОБА_10 вимогу переоформлення ОСОБА_7 земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у власності та в оренді фермерського господарства «Олімп», на користь ОСОБА_9 до 31.12.2023 року, після чого ОСОБА_10 припинили утримувати на базі відпочинку «Угольок» та дозволили піти.

При цьому, у ОСОБА_10 обґрунтовано склалося враження, що у разі невиконання вимог про переоформлення ОСОБА_7 земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у власності та в оренді фермерського господарства «Олімп», погрози ОСОБА_9 та інших осіб будуть виконані.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у вимаганні, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України.

17.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 даного правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

19.02.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/7663/25-к до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.04.2025.

04.04.2025 постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_16 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 17.05.2025.

Під час вирішення питання про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу враховувались наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема:

- існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органу досудового розслідування, суду. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. Обґрунтованість підозри підтверджується матеріалами кримінального провадження, тому останній, не маючи сталих соціальних зв`язків та постійного місця роботи, усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання його винним, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення, може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, у тому числі на тимчасово не підконтрольній території;

- існує ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, який обґрунтовується тим, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні не встановлені всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема не встановлено всіх учасників вчинення правопорушення, місця перебування інших речей, предметів та документів, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому підозрюваний, перебуваючи на волі, може самостійно, або за допомогою інших невстановлених на даний час учасників знищити, сховати або спотворити речі і документи, які можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні та які на даний час не відшукані органом досудового розслідування;

- існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, експертів, підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні. Зокрема, перебуваючи на волі, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності для себе, своїх спільників, може вчинити дії направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними особами. Крім того, в ході проведення допитів свідків у кримінальному провадженні деякі свідки виявили бажання про зміну своїх анкетних даних, керуючись Законом України "Про забезпечення безпеки осіб, що беруть участь у кримінальному судочинстві", посилаючись на те, що на їх адресу від ОСОБА_9 та наближених до нього осіб неодноразово надходили погрози життю і здоров`ю та погрози знищення та пошкодження майна, належного свідкам, що також свідчить про наявний ризик незаконного впливу на свідків;

- існує ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення процесуальних дій у справі чи затягуванні з ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування, у тому числі зможе продовжити протиправну діяльність;

- існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується тим, що підозрюваний може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, так як не має постійного місця роботи, а отже, сталого джерела доходів, необхідних для забезпечення його життєдіяльності, що може стати підставою для продовження вчинення кримінальних правопорушень. Крім того, вказаний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 є раніше судимим 13.04.2022 Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України до 5 років позбавлення волі (на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки), не дивлячись на що продовжив вчиняти кримінальні правопорушення, перебуваючи на іспитовому строку.

Вказані ризики не зменшилися та не змінилися, вони повністю виправдовують раніше застосований до підозрюваного запобіжний захід.

Розглядаючи можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 будь-якого альтернативного запобіжного заходу, варто взяти до уваги, що наразі достатніми та належними підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання ОСОБА_5 під вартою є не лише очікування завершення досудового розслідування та розгляду справи в суді, а і дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, що вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку повністю виправдовує подальше утримання підозрюваного під вартою.

Сторона обвинувачення акцентує увагу суду, що під час розгляду клопотання відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_5 під вартою, немає, відсутні докази і наявності в останнього міцних соціальних зв`язків, інших даних, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може бути застосований до підозрюваного ОСОБА_5 за наявності вищеописаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Посилаючись на вказане, слідчий просила продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 у межах строку досудового розслідування, а саме до 17.05.2025, без визначення розміру застави, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з викладених в ньому підстав, просив задовольнити. Зазначив, що в ході допитів потерпілих та свідків, які вказували, що ОСОБА_5 висував їм погрози, заподіював тілесні ушкодження, в ході вчинення вимагання потерпілий вчиняв спроби втечі шляхом перепливання річки, у зв`язку з чим ОСОБА_5 вчиняв спроби притопити останнього з метою примусити його до виконання неправомірних вимог, а саме щодо передачі майнових прав на фермерське господарство. Наразі слідчими ГСУ підозрювані перевіряється на причетність до інших кримінальних правопорушень. У провадженні необхідно завершити встановлення всіх свідків та очевидців подій, завершити перевірку підозрюваних на причетність до інших кримінальних правопорушень, завершити проведення експертиз, вирішити питання щодо розсекречення матеріалів НСРД тощо.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання про продовження тримання підозрюваного під вартою. Посилався на необґрунтованість підозри, її непідтвердження матеріалами провадження. Зазначив, що ОСОБА_5 з перших днів розслідування стверджує, що не брав участі у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, однак не заперечує, що був присутнім на місці злочину. З долучених до клопотання протоколів допиту вбачається, що ОСОБА_5 нікому тілесні ушкодження не спричиняв. Крім того, свідок ОСОБА_15 стверджував, що ОСОБА_5 допомагав ОСОБА_10 , тобто діставав його з води. ОСОБА_5 наразі надає показання, не намагався переховуватися від органу досудового розслідування, добровільно приїхав до суду, розуміючи, що відносно нього буде обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. ОСОБА_5 не є асоціальною особою, має постійне місце проживання, до затримання мав постійне місце роботи у ВП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». З огляду на викладене просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, у разі прийняття рішення про продовження тримання ОСОБА_5 під вартою - визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, просив застосувати до нього нічний домашній арешт.

Вислухавши позиції сторін, дослідивши матеріали клопотання, долучений стороною захисту документ, слідчий суддя надходить наступних висновків.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, Київської обласної прокуратури, Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000280 від 03.06.2018 за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

17.02.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України /а. м. 130-135/.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.02.2025 (справа №757/7663/25-к) відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.04.2025 /а. м. 165/.

Постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_16 від 04.04.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000280 продовжено до 3 місяців, тобто до 17.05.2025 /а. м. 136-141/.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, копії яких долучені до клопотання, а саме у: протоколах допиту свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 від 31.10.2024, ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 від 02.05.2024, ОСОБА_15 від 03.06.2024, ОСОБА_25 від 09.05.2024, ОСОБА_26 від 20.03.2025 /а. м. 18-24, 33-43, 44-61, 100-111, 147-163/, протоколі допиту потерпілого ОСОБА_10 від 02.05.2024 /а. м. 25-32/, висновку експерта від 27.08.2024 /а. м. 44-46/, листі виконавчого комітету Української сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 20.11.2024 /а. м. 62-63/, протоколах огляду від 14.10.2024, 04.06.2024 /а. м. 70-93, 112-124/, протоколі проведення слідчого експерименту від 03.05.2024 /а. м. 94-99/, протоколі одночасного допиту осіб від 01.04.2025 /а. м. 142-146/.

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважаю їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_5 на даній стадії кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливість переховування від слідства та суду, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, покарання за яке встановлене виключно у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна. При цьому нижня межа вказаної санкції передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. Таким чином, у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні вказаного злочину, можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням в силу приписів ст. 75 КК України виключається. Така суворість та безальтернативність покарання може спонукати особу переховуватись від органу досудового розслідування, суду з метою уникнення відповідальності, що обумовлює існування ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні, сторона захисту в судовому засіданні повідомила, що наразі підозрюваного звільнено з роботи. При цьому наявність у ОСОБА_5 постійного місця проживання не нівелює вказаного ризику.

Як зазначив слідчий, на даний час у вказаному кримінальному провадженні досудове розслідування триває, не встановлені всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема, не встановлені всі особи, причетні до розслідуваної діяльності, а тому для уникнення покарання за скоєння особливо тяжкого злочину підозрюваний може самостійно або за допомогою інших невстановлених на даний час учасників знищити, сховати або спотворити речі і документи, які можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні та які на даний час не відшукані органом досудового розслідування, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків, експертів, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні наявний з огляду на характер інкримінованого ОСОБА_5 злочину: з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами та з застосуванням такого насильства, що вчинено за попередньою змовою групою осіб. З огляду на вказане, ОСОБА_5 , у разі застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, може застосовувати насильство, фізичний та/або психологічний тиск відносно потерпілого, свідків, експертів в провадженні, з метою змусити їх відмовитись від показань чи змінити їх, а також може впливати на інших підозрюваних з метою уникнення кримінальної відповідальності. При цьому слідчий суддя враховує, що доказове значення для суду мають тільки ті показання, які суд сприймав безпосередньо під час судового засідання (або ж отриманих в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України), тому до допиту вказаних осіб в суді такий ризик залишається актуальним.

Наявний також ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає у тому, що ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з іншими підозрюваними/співучасниками з метою уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності. Підозрюваний також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом зловживання процесуальними правами, що може полягати у неявці для проведення процесуальних дій у справі чи затягуванні з ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування. Крім того, інкримінований ОСОБА_5 злочин передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна, що може спонукати останнього вчиняти дії, направлені на його приховання або відчуження.

Слідчий суддя також приймає до уваги той факт, що 13.04.2022 ОСОБА_5 засуджений вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, натомість згідно пред`явленої підозри, останній у серпні 2023 року, тобто в період іспитового строку, вчинив новий злочин. Вказане дає підстави для висновку, що більш м`який запобіжний захід не зможе убезпечити ОСОБА_5 від реалізації ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Отже, слідчим суддею встановлено наявність щодо ОСОБА_5 обґрунтованої підозри, існування визначених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, на які посилаються слідчий, прокурор, неможливість запобігти встановленим ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть убезпечити від ризику впливу на інших учасників провадження та вчинення іншого кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлення обґрунтованості підозри, суспільної небезпечності інкримінованого ОСОБА_5 злочину, продовження існування ризиків відносно ОСОБА_5 , які не відпали з часу застосування запобіжного заходу, та яким не можна запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема цілодобового домашнього арешту, неможливості завершити досудове розслідування до закінчення строку дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя доходить до висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання ОСОБА_5 під вартою.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи дані норми кримінального процесуального закону та обставини інкримінованого підозрюваному діяння, його наслідки, слідчий суддя не знаходить підстав для визначення розміру застави при продовженні строків тримання під вартою.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - до 17 травня 2025 року.

При продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави не визначати.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1