Справа № 515/1736/24
Провадження № 1-кп/513/208/24
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні в приміщенні суду в селищі Сарата Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000067 від 06 вересня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Струмок Татарбунарського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та прожваючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

у с т а н о в и в:

24 липня 2024 року, приблизно о 00:10 годині, ОСОБА_3 перебуваючи біля водосховища на околиці с. Струмок Білгород-Дністровського району Одеської області, в ході раптово виниклого конфлікту з потерпілою ОСОБА_4 , маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс останній спочатку один удар відкритою долонею правої руки в область лобової ділянки зліва, після чого наніс потерпілій ОСОБА_4 , ще один удар відкритою долонею лівої руки по правій частині обличчя.

У результаті своїх умисних, неправомірних дій ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синців лобової ділянки зліва, правої величної ділянки. Вказані ушкодження, як у сукупності, так і кожне окремо, не були небезпечними для життя, мають незначні, скороминучі наслідки, що тривають не більше 6 днів, і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ № 6 МОЗ України від 17 січня1995 року) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Отже ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.

В обвинувальному акті міститься клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

До обвинувального акту додана письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 , в який ОСОБА_3 зазначив, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, йому роз`яснено та зрозуміло, що у разі розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини та згодний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Також до обвинувального акту додана заява потерпілої ОСОБА_4 , яка погодились з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Положеннями частин 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з частиною 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, дають суду підстави до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого за ч.1 ст. 125 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне легке тілесне ушкодження є доведеною.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання: обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, повністю визнав вину та щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обтяжуючі обставини не виявлено.

Крім того, частиною 1 ст. 53 КК України встановлено, що штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої статті.

З урахуванням вказаних обставин, суд, відповідно до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно для його виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу. Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 дії ст.69 КК України суд не вбачає.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, до обвинуваченого не застосовувався.

Цивільний позов не заявлений.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст.ст.368-371, 373- 374, 381-382, 394 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржено учасниками судового провадження до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1