Справа № 357/1421/25
У Х В А Л А

29 січня 2025 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000085, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.01.2025 стосовно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з повною загально-середньою освітою, утриманців не має, неодруженого, непрацюючого, не депутата, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

11.11.2016 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

01.03.2018 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. 18.06.2020 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

15.10.2020 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі. 14.12.2022 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 20 днів,

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_4 , захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_5 , звернулися до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000085 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.01.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування менш суворого запобіжного заходу.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та суду обгрунтовує тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, йому загрожує кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на досить тривалий строк. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрюваного ОСОБА_4 змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім цього, ОСОБА_4 на даний час не працевлаштований, не має постійного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків, тобто відсутні сталі соціальні зв`язки, а ті що є не стали на заваді вчинення кримінального правопорушення.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення, обгрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 проігнорувавши встановлені законом норми поведінки в суспільстві, повторно вчинив умисний тяжкий злочин, що свідчить про відсутність будь-яких стримуючих факторів щодо вчинення протиправної поведінки, в тому числі кримінальних правопорушень. Тому наявні передумови для вчинення останнім інших злочинів. Підозрюваний ОСОБА_4 маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочинів проти власності, належних висновків для себе не зробив, не припинив свою злочинну діяльність та знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину проти власності. Зайнята позиція виправдання злочинної поведінки свідчить про відсутність каяття, та як наслідок вказує на наявність зазначеного ризику.

Позиції сторін.

У судовому засіданні прокурор у кримінальному провадженні заявлене клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав, вказаних у його мотивувальній частині.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 просили у задоволенні клопотання прокурора відмовити та обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Позиція слідчого судді.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та долучені до нього документи, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали, та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п.1- п.3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 12 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа.

У ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України ведено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Проте, 09.01.2025 близько 06:00 год ОСОБА_4 , перебував неподалік будинку 22 по провул. Курсовому в м. Біла Церква Київської області, та в цей час у останнього виник протиправний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, шляхом вільного доступу, через незачинені двері проник до підвального приміщення вищевказаного будинку, де підійшовши до комірки, яка належить ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, в умовах воєнного стану, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, шляхом злому навісного замка вказаних вхідних дверей, проник всередину, звідки вчинив крадіжку спортивного велосипеду марки «Avanti» синього кольору, вартістю 6166 грн. 67 коп., та спортивного велосипеду марки «Avanti» бірюзового кольору, вартістю 6599 грн. 67 коп., які належать ОСОБА_8 .

Після цього ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив майнової шкоди потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 12766 гривень 34 копійки.

Крім цього, 20.01.2025 в ранковий час (встановити точний час досудовим розслідуванням не надалось можливим) ОСОБА_4 , перебував неподалік будинку АДРЕСА_2 , та в цей час у останнього виник протиправний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, шляхом вільного доступу, через незачинені двері проник до підвального приміщення вищевказаного будинку, де підійшовши до комірки, яка належить ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, в умовах воєнного стану, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, шляхом злому навісного замка вказаних вхідних дверей, проник всередину, звідки вчинив крадіжку спортивного велосипеду марки «ТОТЕМ» синього кольору, вартістю 4733 грн. 33 коп., який належить ОСОБА_9 .

Після цього ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив майнової шкоди потерпілому ОСОБА_9 на суму 4733 гривні 33 копійки.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 вручено з дотриманням вимог ч. 2 ст. 278 КПК України 28.01.2025.

Щодо обґрунтованості підозри.

Вищезазначені обставини обумовлюють наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень на думку сторони обвинувачення, з чим слідчий суддя погоджується, виходячи з наступного.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: електронним рапортом Білоцерківського РУП ІКС ІПНП №1925 від 13.01.2025, про викрадення двох велосипедів; заявою потерпілого ОСОБА_8 про вчинення крадіжки належного йому майна невідомою особою; протоколом огляду місця події, а саме комірки в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено та вилучено навісний замок; показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; показаннями потерпілого ОСОБА_8 ; висновком товарознавчої експертизи згідно якого загальна вартість викраденого майна, становить 12766 гривень 34 копійки; протоколом огляду документу, а саме відеофайлів, що знаходяться на DVD-диску ломбарду «Кредит Юкрейн»; протколом огляду речей, а саме двох велосипедів марки «Avanti», які долучено до матеріалів кримінального провадження потерпілим ОСОБА_8 в порядку ст. 93 КПК України; електронним рапортом Білоцерківського РУП ІКС ІПНП №3238 від 21.01.2025, про викрадення велосипеду; заявою потерпілого ОСОБА_9 про вчинення крадіжки належного йому майна невідомою особою; протоколом огляду місця події, а саме комірки в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено навісний замок та сліди папілярних ліній; показаннями потерпілого ОСОБА_9 ; показаннями свідка ОСОБА_12 , який вказав на особу, яка передала йому велосипед; протоколом отримання речей від свідка ОСОБА_12 , а саме велосипеду марки «ТОТЕМ»; протоколом огляду речей, а саме велосипеду марки «ТОТЕМ»; висновком товарознавчої експертизи відповідно до якого вартість викраденого майна становить 4733 гривень 33 копійки; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, свідку ОСОБА_12 ; повідомленням про підозру ОСОБА_4 ; показаннями підозрюваного ОСОБА_4 ; протоколами слідчого слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 .

Наведені докази дають достатньо підстав слідчому судді для висновку, що мала місце подія злочину, а зафіксовані в цих доказах факти та інформація, вказують на те, що ОСОБА_4 міг вчинити вказані злочини.

Наявність ризиків та їх обґрунтованість.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків у даному кримінальному провадженні слідчий суддя вважає переконливими та погоджується із доводами прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України з огляду на таке.

Ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та/або суду обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку (кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 8 років позбавлення волі). Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Враховуючи ці обставини у сукупності із особою підозрюваного ОСОБА_13 та характером злочину у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя дійшов висновку про існування високого ступеня ризику того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Слідчий суддя погоджується із доводами сторони обвинувачення про існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 раніше неодноразово засуджувався до покарання у виді позбавлення волі за вчинення корисливих злочинів проти власності, звільнився умовно-достроково 14.12.2022. Крім того, 25.07.2024, 31.10.2024 та 18.11.2024 до Білоцерківського міськрайонного суду скеровано три обвинувальні акти стосовно ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України. Вказане свідчить про високий рівень ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення посилається на неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу з огляду на наявність високого ступеню встановлених ризиків.

Слідчий суддя зазначає, що метою застосування запобіжного заходу, в тому числі й такого виняткового, як тримання під вартою, відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім того, при виборі між кількома запобіжними заходами, слід перевірити чи можуть більш м`які запобіжні заходи, запобігти ризикам, існування яких доведено прокурором.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан, наявність судимостей. розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання стосовно підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_4 неодружений, утриманців не має, без місця реєстрації, постійного місця проживання не має, тимчасово проживає у свого товариша, заробляє на життя тимчасовими заробітками, раніше неодноразово судимий: 11.11.2016 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 01.03.2018 Білоцерківським міськрайонним судом Київської обласіт за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. 18.06.2020 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання; 15.10.2020 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі. 14.12.2022 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 20 днів. Проте, ОСОБА_4 належних висновків не зробив і продовжує вчиняти злочини проти власності, у зв`язку з чим до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області направлено три обвинувальні акти стосовно нього за ст. 185 ч. 4 КК України. Вказане свідчить про злочинну спрямованість особи підозрюваного та вперте небажання стати на шлях виправлення.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , особу підозрюваного, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності його позапроцесуальних дій, спрямованих на ухилення від органу досудового розслідування чи суду та вчинення нового кримінального правопорушення.

Сукупність вказаних обставин на переконання суду не дає підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який просить застосувати орган досудового слідства тримання під вартою.

За викладених встановлених слідчим суддею обставин, враховуючи, що підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не вбачається, та що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумцію невинуватості, на переконання слідчого судді переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_4 та визнає за реальну небезпеку можливість ухилення від слідства та суду та вчинення нових кримінальних правопорушень у разі застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який просить застосувати орган досудового розслідування. Адже, на переконання слідчого судді, саме такий запобіжний захід, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та в повній мірі забезпечить запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Даних про те, що ОСОБА_4 не може утримуватися в умовах слідчого ізолятора слідчому судді не надано.

Слідчий суддя з урахуванням вищенаведених обставин визначає стосовно ОСОБА_14 шістдесятиденний строк тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» з 01.01.2025 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028,00 грн.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, його тяжкість, дані про особу обвинуваченого, його майновий стан, суд вважає, що у даному кримінальному провадженні можливо визначити заставу у розмірі 25 прожиткових мінімуми для працездатних осіб що становить 75 700.00 грн. (сімдесят п`ять тисяч сімсот гривень 00 коп).

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 96, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000085, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.01.2025 стосовно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_4 .

Обрати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 59 днів, тобто до 28 березня 2025 року включно, взявши його під варту в залі суду та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , рахувати з моменту його фактичного затримання 29.01.2025.

Одночасно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 75 700.00 грн. (сімдесят п`ять тисяч сімсот гривень 00 коп).

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем), на наступний депозитний рахунок: Територіальне управління Державної судової адміністрації в Київській області: UA0018661 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу - ТУ ДСА України в Київській області, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ - 26268119.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного, який вніс заставу з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі звільнити ОСОБА_4 з-під варти.

В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає буз дозволу слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

У разі внесення застави, встановити двохмісячний строк дії покладених судом обов`язків, починаючи з дня внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, який вніс таку заставу вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали для виконання в частині запобіжного заходу щодо ОСОБА_15 направити начальнику ДУ «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України та начальнику ІТТ №1 ГУ НП в Київській області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 31.01.2025 о 09-30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_16