Ст. 1 із 5 Справа № 303/855/25
1-кс/303/390/25
У Х В А Л А

31 березня 2025 року м. Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі слідчого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ромочевиця Мукачівського району, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, раніше не судимого, не одруженого, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2025 року за № 0000085 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 у межах строку досудового розслідування, тобто до 02.05.2025 року включно, з визначенням розміру застави розміром 1650 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Клопотання слідчий мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню вказівками, наданням засобів та усунення перешкод, вчиненого за попередньою групою осіб, щодо кількох осіб, з корисливих мотивів. У зв`язку з чим 02 лютого 2025 року ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 332 КК України та на підставі ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 04 лютого 2025 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 01 квітня 2025 року включно, з визначенням застави у розмірі 1500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4542000 гривень та покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків. На даний час наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені судом при застосуванні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 та не зменшилися, продовжують існувати, а також існують обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, строк якого продовжено на підставі постанови керівника Мукачівської окружної прокуратури до трьох місяців, тому є необхідним продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив його задовольнити з тих підстав, що оголошена підозра ОСОБА_4 є обґрунтованою, та наявні ризики, визначені у

Ст. 2 із 5

ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені судом при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, які не зменшилися та продовжують існувати. З урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , міра покарання за вчинення якого є позбавлення волі від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна та характеризуючих даних особу підозрюваного, який є не одружений, утриманців не має, тобто у нього відсутні місці соціальні зв`язки за місцем проживання, тому є необхідним продовжити відносно підозрюваного строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою з можливістю визначення застави розміром 1600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у межах строку досудового розслідування, тобто до 02.05.2025 року включно, оскільки такий строк у кримінальному провадженні № 0000085 продовжено на підставі постанови керівника Мукачівської окружної прокуратури до 02.05.2025 року включно.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження відносно нього строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з тих підстав, що кримінального злочину, у вчиненні якого його підозрюють, не вчиняв, він лише у якості таксиста просто підвіз з м.Мукачева до с.Вилок громадянина. Просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання. Одночасно, підтримав подані ним 26 та 31 березня 2025 року до суду заперечення на клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які просив задовольнити з наступних підстав.

Обґрунтування сторони обвинувачення у застосуванні до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зводиться до наступного, а саме: ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування; незаконно впливати на свідків, експертів спеціаліста у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. На даний час відпала потреба у застосуванні найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою, а до підозрюваного достатньо було б застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з огляду на те, що зі змісту клопотання вбачається відсутність будь-якого обґрунтування доведеності того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, більше того описані можливі ризики та поведінка підозрюваного не мають жодного доведення допустимим доказом. Також необхідно відмітити, що з боку ОСОБА_4 не було і не буде жодних переховувань від органів досудового розслідування або суду, не було і не буде жодних дій спрямованих на знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Дії, спрямовані на вплив свідків, потерпілих, експертів чи спеціалістів з боку ОСОБА_4 теж відсутні. Відсутнім є також і посилання на матеріали, що підтверджують обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов до висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у клопотанні. У клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутнє обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Як вбачається зі змісту клопотання відсутнє є також обґрунтування доведеності того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Посилання на докази, які давали б підстави вважати, що ОСОБА_4 не виконуватиме своїх процесуальних обов`язків, не дотримуватиметься умов застосованого щодо нього запобіжного заходу в клопотанні слідчого відсутні. Крім того, сторона обвинувачення повністю порушує вимоги ст. 182 КПК України, визначивши розмір застави вище крайньої межі, а саме це 1650 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб. В клопотанні взагалі не зазначено, яким саме виключним випадком керувався при вирішенні та оцінені здатності забезпеченні ОСОБА_4 , покладених на нього обов`язків, так як відповідних підтверджуючих додатків

Ст. 3 із 5

стороною обвинувачення не надано, не наведено наявність ступенів ризиків, формально пославшись на обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, що говорить лише про необ`єктивність та упереджене ставлення до підозрюваного, що унеможливлює його право на справедливий суд.

Враховуючи вищенаведене, є всі підстави для відмови у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 та застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту. У випадку, якщо суд прийде до переконання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то просив визначити заставу, відповідно до статті 182 КПК України, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши доводи та заперечення учасників судового розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу, дослідивши клопотання з доданими до нього матеріалами та заперечення захисника на клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 26 та 31 березня 2025 року, слідчий суддя прийшов до наступного.

Дане клопотання відповідає вимогам статті 199 КПК України.

Досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні, як зазначено у клопотанні, встановлено наступне.

Як свідчить протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.02.2025 року, 02 лютого 2025 року о 00 год. 09 хв. ОСОБА_4 затримано за адресою: АДРЕСА_3 , в порядку ст. 208 КПК України.

Із повідомлення про підозру від 02.02.2025 року вбачається, що ОСОБА_4 02 лютого 2025 року оголошено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненного за попередньою змовою групою осіб, щодо кількох осіб, з корисливих мотивів.

04 лютого 2025 року ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 01 квітня 2025 року включно, із визначенням застави у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4542000 (чотири мільйони п`ятсот сорок дві тисячі) гривень, та покладенням на підозрюваного ОСОБА_4 в разі внесення застави відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких та особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.194 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 4 частини 1 статті 177 КПК України, зокрема, підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може : переховуватися від суду, оскільки вчинив тяжкий злочин, за який відповідно до ч. 3 ст. 332 КК України передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, щодо зміни їхніх показів на судовому розгляді. Зокрема, ОСОБА_4 може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти

Ст. 4 із 5

погрози, умовляння до свідків даного кримінального провадження, оскільки останній знаючи, які склалися для нього обставини та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання може відшукати свідків, чинити на них психологічний або фізичний вплив з метою примусити їх змінити або відмовитися від своїх показів, а також схиляти свідків, до дачі неправдивих показань; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом впливу на інших на даний час не встановлених осіб, з якими ОСОБА_4 діяв у змові, і знаходячись на волі може інформувати та скеровувати дії та показання осіб, які також причетні до його вчинення, однак на даний час не допитані.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження строку запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , суд враховує положення статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (пункти 35, 51 рішення ЄСПЛ № 12369/86 від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції»).

Враховуючи вищевказане, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого про продовження стосовно підозрюваного ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити, а саме продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 02 травня 2025 року включно.

Доводи сторони захисту про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначення в мінімальному розмірі заставу судом відхиляються з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, відсутність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, оскільки він не має у власності нерухомого майна, є неодруженим, утриманців не має, тобто у нього відсутні соціальні зв`язки, що дає суду підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, а тому застосування запропонованого захисником запобіжного заходу у даному випадку не забезпечить належну поведінку підозрюваного, та не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави встановлюється в межах щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави,

Ст. 5 із 5

достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З врахуванням вищезазначеного, для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, за відсутності доказів щодо неможливості тримання підозрюваного під вартою, в тому числі за станом здоров`я, вчинення ним тяжкого злочину, що становить у даний час підвищену негативну реакцію суспільства, з урахуванням відсутності відомостей про майновий стан підозрюваного (доказів джерела доходів), який працює у ТОВ «Флекстронікс» на посаді техніка, є неодружений, утриманців не має, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави 1400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який зможе запобігти встановленим ризикам та буде достатньою мірою стримуючим фактором від порушення підозрюваним своїх обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

Крім того, суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 певні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, у випадку внесення ним застави.

Таким чином клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 194, 196-199, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити частково.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування до 02 травня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 1400 (одна тисяча чотириста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4239200 (чотири мільйони двісті тридцять дев`ять тисяч двісті) гривень.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 в разі внесення застави, такі обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожним викликом;

повідомляти слідчого, прокурора та суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

здати на зберігання відповідному державному органу паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1