Справа № 345/3666/23
Провадження № 11-кп/4808/505/24
Категорія ст. 345 ч. 2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_10 на вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 червня 2024 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаним вироком задоволено заяву прокурора про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Калуського міськрайонного суду від 28.09.2023 року відносно ОСОБА_7 . Зазначений вирок скасовано в частині призначеного покарання з підстав ст. 459 ч. 2 п. 4 КПК України та ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_7 визнано виннуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 345 ч. 2 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання, з іспитовим строком на один рік. Покладено обов`язки передбачені ст. 76 КК України

В решті вирок суду залишено без змін.

Суд мотивував призначення іншого покарання тим, що при ухваленні вироку Калуського міськрайонного суду від 28.09.2023 року суд за ст. 345 ч.2 КК України призначив обвинуваченому покарання у виді обмеження волі. Після набрання вироком законної сили, з`ясувалося, що призначення такого покарання суперечить вимогам ст. 61 КК України, оскільки ОСОБА_7 встановлено інвалідність 2 групи, про що суду не було відомо. Зазначені обставини сталі підставою для перегляду вироку за нововиявленими обставинами та призначення іншого покарання.

З вироком суду не погодився представник потерпілого ОСОБА_10 та подав апеляційну скаргу, в якій вважає вирок суду незаконним в частині призначеного судом покарання. Стверджує, що судом безпідставно звільнено обвинуваченого від відбування покарання, оскільки можливість виправлення ОСОБА_11 без відбування покарання є неможливим. На це вказує його поведінка після вчинення злочину.

Так, обвинувачений після скоєного злочину, залишив потерпілого в лісі у непритомуному стані та втік з місця події. Свою вину обвинувачений визнав тільки в суді, формально попросив вибачення у потерпілого, якому тільки частково відшкодував спричинену шкоду. Просить скасувати вирок суду в частині застосування ст. 75 ККУкраїни.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор та потерпілий підтримали апеляційну скаргу представника потерпілого.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили вирок суду залишити без змін.

Заслухавши пояснення та промови учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону щодо призначення ОСОБА_7 покарання.

Призначаючи покарання у виді позбавлення волі, суд першої інстанції фактично призначив ОСОБА_7 більш суворе покарання лише з тих підстав, що з`явилися нововиявлені обставини про наявність у нього інвалідності 2 групи.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони безпідставно погіршують становище обвинуваченого, є нелогічними та суперечать основним принципам діючого законодавства щодо призначення покарання. Такий вирок суду підлягає зміні.

З огляду на це, апеляційні доводи представника потерпілого, про скасування вироку в частині звільнення обвинуваченого від відбування покарання (ст.75 КК України) не можуть бути задоволені.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що обвинувачений частково відшкодував шкоду потерпілому, визнав свою вину, є особою з інвалідністю 2 групи, обставини що обтяжують покарання відсутні.

Відповідно до ст. 404 ч. 2 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Таким чином, оскільки обсяг обвинувачення не збільшився, обтяжуючих покарання обставин не встановлено, проте встановлено додаткову пом`якшуючу покарання обставину, апеляційний суд приходить до висновку, що необхідно застосувати ст. 69 КК України та призначити обвинуваченому більш м`яке покарання, яке не передбачене санкцією ст. 345 ч. 2 КК України, проте буде необхідним та достатнім для його виправлення, буде запобігати вчиненню нових правопорушень та дозволить відшкодувати потерпілому всю заподіяну шкоду.

На переконання апеляційного суду, покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки відповідатиме всім вимогам діючого законодавства, зокрема ст.ст. 50, 65 КК України.

В решті вирок підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Калуського міськрайонного суду від 25 червня 2024 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ст. 345 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на два роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 59-1 ч. 2 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4