ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Херсон, не одруженого, з середньою-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:11.06.2014 Суворовським районним судом м. Херсон за ч. 2 ст. 186, ст. 395 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 5 місяців 26.09.2017 звільнений по відбуттю строку покарання; 15.11.2019 Херсонським міським судом м. Херсон за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 6 місяців, 09.07.2020 звільнений по відбуттю покарання; 06.11.2023 Київським районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки; 16.12.2024, ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси, звільнений від покарання у зв`язку з набранням чинності Закону № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Не пізніше 24.05.2024 року, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин у великих розмірах для власного вживання без мети збуту.

Реалізуючи свій умисел направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин у великих розмірах для власного вживання без мети збуту, ОСОБА_4 , 24.05.2024 перебуваючи у м. Києві, більш точний час та місце не встановлено, ОСОБА_4 побачив та підібрав 30 (тридцять) згортків з психотропними речовинами, які помістив до свого рюкзака, який був при ньому на той час, тим самим придбав та розпочав зберігати психотропні речовини для власного вживання без мети збуту.

У подальшому, 24.05.2024 приблизно о 14 год. 50 хв. ОСОБА_4 , незаконно зберігаючи при собі згортки з вмістом психотропних речовин, зайшов до вестибюлю станції метро «Вокзальна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де і був зупинений працівником поліції та на запитання щодо наявності речей та предметів, обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив, що в центральному відділені рюкзака, який був при ньому на той час, знаходиться 30 (тридцять) згортків з кристалоподібними та порошкоподібними речовинами.

Після того, ОСОБА_4 , був запрошений до кімнати поліції, що розташована на вказаній станції КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де у подальшому на підставі ст. 208 КПК України був затриманий та у присутності двох понятих чоловічої статі, під час проведення особистого обшуку останнього та обшуку його особистих речей, виявлено та вилучено з центрального відділення рюкзака, який був при ньому на той час, 21 (двадцять один) згорток з кристалоподібними речовинами, які містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальна маса PVP в речовинах становить 13,580 г., та 9 (дев`ять) згортків з порошкоподібною речовиною, які місять в своєму складі психотропну речовину обіг якої обмежено - амфетамін, загальна маса амфетаміну в речовинах становить 3,433 г., які ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав за вищевказаних обставин для власного вживання без мети збуту.

PVP, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами) «Список № 2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці I», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Амфетамін, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами) «Список №2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ», є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Відповідно до Наказу МОЗ від 01.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», маса амфетаміну 3,433 г., та PVP 13,580 г відноситься до великих розмірів.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненому злочині, а саме, у незаконному придбанні,та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, у великих розмірах, що кваліфікується за ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю, розкаявся.

У судовому засіданні, відповідно до ст. 349 КПК України, було визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі, а саме показань свідків, а також письмових доказів, оскільки фактичні обставини ніким не оскаржуються і у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції обвинуваченого.

Крім того, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та ним не оскаржуються. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю.

Зазначені дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, у великих розмірах.

При призначенні виду покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжуючі покарання. ОСОБА_4 раніше судимий. На обліках у лікаря-нарколога або лікаря-психіатра не перебуває.

Скоєний обвинуваченим ОСОБА_4 злочин, передбачений ч.2 ст. 309 КК України, віднесений до категорії нетяжких злочинів.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якого покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягненні справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи- воно має буду законним, пропорційним(не становити надмірного тягаря для особи)(справи Балканов проти росії від 09.06.2005р., Ісмалова проти росії від 29.11.2007 року).

Також при призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є не тяжким злочином, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, дані про особу обвинуваченого.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді позбавлення волі.

Тільки таке покарання на думку суду є необхідним та достатнім для обвинуваченого, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

При цьому, справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбаченим законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч. 1 ст. 75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженої особи без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за її поведінкою та виконанням покладених на неї судом обов`язків.

Враховуючи наведені вище обставини, які характеризують особу обвинуваченого, його щире бажання виправитись, відсутність тяжких наслідків від злочину, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України.

Підстави для призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за правилами ст. 69 КК України - відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений не був.

Процесуальні витрати по справі суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ст.124 КПК України.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 , у вигляді застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 гривень - залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

-мобільний телефон «Redmi» - повернути законному власнику ОСОБА_4 ;

-амфетамін, загальна маса амфетаміну в речовинах становить 3,433 г., PVP, загальна маса PVP в речовинах становить 13, 580 г., - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/111-24/31694-НЗПРАП від 25.05.2024 - 1514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/111-24/31938-НЗПРАП від 04.06.2024 - 4543 (чотири тисячі п`ятсот сорок три) гривні 68 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1