Справа №523/167/25
Провадження №1-кп/523/958/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт від 02.01.2025 року та додані до нього документи у кримінальному провадженні №0001670, внесеному до ЄРДР 24.10.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, із вищою освітою, одруженого та зі слів - маючого 2-х малолітніх дітей, працюючого менеджером у ТОВ «ТГЛ Україна», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а також клопотання вказаного захисника про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим та заяву потерпілого від 24.01.2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

06.01.2025 року в провадження судді Суворовського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, надійшли для розгляду означений обвинувальний акт й додані до нього документи у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , які ухвалою від тієї ж дати призначені для розгляду в підготовчому судовому засіданні.

30.01.2025 року захисник ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотаннями про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, в обґрунтування якого посилається на вчинення нетяжкого кримінального правопорушення та вперше, примирення з потерпілим ОСОБА_4 , а також на відшкодування останньому завданих збитків, що також підтверджується наданою до суду заявою вказаного потерпілого (ст.46 КК України).

Вислухавши в судовому засіданні захисника ОСОБА_5 на підтримку внесеного клопотання, заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , отримавши його згоду на закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами та роз`яснивши йому наслідки такого закриття кримінального провадження за ст.46 КК України, заслухавши думку потерпілого ОСОБА_4 , який проти задоволення клопотання захисника не заперечував, підтвердив його примирення з обвинуваченим та відшкодування ним завданих збитків у повному обсязі, а також з`ясувавши позицію прокурора ОСОБА_3 , який не заперечував проти звільнення вказаного обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, а також просив одночасно вирішити на підставі наданих ним в засіданні документів питання з приводу розподілу процесуальних витрат, суд, дослідивши клопотання й надані стороною обвинувачення відповідні документи, вивчивши матеріали підготовчого провадження, дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

З огляду на ч.2 ст.284, ч.3 ст.288 вказаного Кодексу, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.ч.1, 4 ст.286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом, а якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Статтею 46 КК України регламентовано, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» визначено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з її примиренням з потерпілим, передбаченим ст.46 КК України, - є обов`язковим.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001670, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 23.10.2024 приблизно о 19:00 годині, керуючи технічно справним автомобілем марки «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у темний час доби, при необмеженій видимості, по сухій проїзній частині вул. Чорноморського Козацтва зі сторони вул. Балківська в напрямку вул. Церковна у м. Одесі, де організований односторонній, з трьох смуг, рух, у крайній лівій смузі свого напрямку руху.

Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого напроти будинку №9 по вул. Чорноморського Козацтва, водій автомобіля «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , діючи необережно, проявив особисту неуважність та недбалість до забезпечення вимог безпеки дорожнього руху, а також до дорожньої обстановки та її змінам, хоча зобов`язаний постійно її контролювати та мав таку можливість, не звернув уваги на те, що перед зазначеним пішохідним переходом у сусідніх смугах руху зупинилися інші транспортні засоби, щоб надати дорогу пішоходу, який перетинав проїжджу частину вказаної автодороги по пішохідному переходу, своєчасно не вжив заходів до зниження швидкості керованого ним автомобіля, аж до повної його зупинки, продовжив рух у вибраному напрямку та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у той час перетинав проїзну частину вказаної вулиці з права наліво по нерегульованому пішохідному переходу.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді забійних ран голови та закритих переломів обох гілок лівої лонної кістки, які згідно п.п.2.2.2 та 4.6 Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В умовах даної дорожньо-транспортної пригоди дії водія автомобіля «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.п. 2.3.б, 18.4, дорожньої розмітки 1.14.1 «пішохідний перехід» та дорожніх знаків 5.38.; 5.38.2 «пішохідний перехід» «Правил дорожнього руху» і знаходяться у причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

Отже, за означеним обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0001670 та в силу ст.12 КК України, ОСОБА_6 висунуте обвинувачення у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості.

На підставі викладеного, зважаючи на встановлені під час підготовчого провадження дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, зі слів одружений та має на утриманні 2-х малолітніх дітей, обвинувачується у скоєнні необережного нетяжкого кримінального правопорушення, під час якого він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а також враховуючи факт примирення вказаного обвинуваченого з потерпілим ОСОБА_4 , відшкодуванням обвинуваченим останньому завданих збитків, з огляду на що суд у контексті ч.2 ст.284, ч.3 ст.288 КПК та ст.46 КК України вважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню, із закриттям кримінального провадження.

Питання щодо розподілу процесуальних витрат суд вирішує за правилами ст.ст.124-126 КПК України та згідно наданих прокурором матеріалів, а щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні, - в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.26, 124-126, 170, 284, 286, 288, 314, 369-372 КПК України, ст.46 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_5 від 24.01.2025 року про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, - задовольнити.

Згідно зі ст.46 КК України, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001670 від 24.10.2024 року, - закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням з потерпілим.

В порядку ст.100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні автомобіль марки «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який за ухвалою слідчого судді від 25.11.2024 року згідно зберігальної розписки переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , - належить вважати повернутим за належністю вказаній особі.

В силу ст.ст.124-126 КПК України, процесуальні витрати за проведення на стадії досудового розслідування експертних досліджень в загальній сумі 9087,36 гривень (2271,84 + 3029,12 + 3786,40) стягнути з ОСОБА_6 на рахунок держави.

Копію ухвали вручити під розписку ОСОБА_6 , прокурору та захиснику ОСОБА_5 , а також надати для відома заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 7 днів з дня проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1