справа № 492/309/25
провадження 1-кп/492/150/25
УХВАЛА

Іменем України

20 березня 2025 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000023, внесеному 11 січня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, -

встановив:

12 березня 2025 року до Арцизького районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України.

Ухвалою від 13 березня 2025 року призначено підготовче судове засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 121КК України.

Потерпіла ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце підготовчого судового засідання, у підготовче судове засідання не прибула, але до суду від неї надійшла заява, в якій просила суд про проведення підготовчого судового засідання за її відсутності, а також просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, цивільний позов заявляти не має наміру. З урахуванням думки учасників кримінального провадження, які вважали за можливе провести підготовче судове засідання за відсутності потерпілої, суд дійшов висновку про здійснення підготовчого провадження за її відсутності.

У підготовчому судовому засіданні захисник адвокат звернувся до суду з усним клопотанням, яке підтримане обвинуваченим у підготовчому судовому засіданні, про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_5 10 січня 2025 рокуспричинив тілесні ушкодження ОСОБА_7 , однак останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому є сумніви щодо надання ОСОБА_7 належної медичної допомоги, про що не викладено в обвинувальному акті. Також, у формулюванні обвинувачення не викладені всі обставини, що вплинуло на правову кваліфікацію злочину.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника адвоката про повернення обвинувального акту прокурору, пославшись на те, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог статті 291 КПК України, на досудовому розслідуванні сторона захисту не зверталася з клопотанням про зміну правової кваліфікації злочину, тому просив відмовити у його задоволенні та просив суд призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Розглянувши клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Під час проведення підготовчого судового засідання судом не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокурору, не встановлено.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені частиною 2 статті 27 КПК України, відсутні.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що вбачаються достатні правові підстави для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту одноособово у відкритому судовому засіданні.

Суд відхиляє твердження захисника про те, що підставою повернення обвинувального акту прокурору є сумніви щодо ненадання належної медичної допомогиОСОБА_7 , якому обвинуваченим ОСОБА_5 спричиненні тілесні ушкодження ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що не викладено в обвинувальному акті та у формулюванні обвинувачення не викладені всі обставини, що вплинуло на правову кваліфікацію злочину виходячи з наступного.

Відповідно до положень частини 1 статті 290 КПК досудове розслідування вважається завершеним після повідомлення стороні захисту про його завершення та відкриття матеріалів. Дії слідчого і прокурора, передбачені частиною 1 статті 291 та статтею 293 КПК (складення обвинувального акта, його затвердження, вручення стороні захисту і направлення до суду), є формою закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт, визначені у статті 291 КПК України.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає приписам цього Кодексу.

Оскільки пункт 3 частини 3 статті 314 КПК України визначає можливість повернення обвинувального акта як право, а не обов`язок суду, то підставою для такого повернення не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК України, а лише та, яка дійсно перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити чи дійсно створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність та недоліки обвинувального акта вимогам КПК. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 520/8135/15-к (провадження № 51-203 км 17).

За змістом вищевказаної норми для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору суд має встановити невідповідність відомостей, що фактично наявні у обвинувальному акті тим відомостям, які він має містити, згідно з вимогами статті 291 КПК України.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до частини 4 статті 110 та пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України визначення способу та обсягу викладу фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті належить до дискреційних повноважень прокурора. Кримінальне провадження здійснюється на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій (стаття 22 КПК України).

Отже, прокурор як сторона кримінального провадження, є самостійним у визначені правової кваліфікації кримінального правопорушення та доведенні її обґрунтованості у змагальному судовому процесі, тому виключно прокурор уповноважений підтримувати державне обвинувачення у суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому КПК України.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 273/1053/17 кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих дій тощо.

Таким чином, з урахуванням задач підготовчого провадження, суд здійснює перевірку обвинувального акта на наявність невідповідності кримінальному процесуальному закону, яка б перешкоджала призначенню судового розгляду.

З обвинувального акту вбачається, що він містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статті закону України про кримінальну відповідальність та у ньому сформульовано обвинувачення із зазначенням дій, які були вчинені обвинуваченим, а також обставини, які, відповідно до положень КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що поданий до суду обвинувальний акт не містить недоліків, які б могли стати підставою для його повернення прокурору, оскільки він складений відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, зокрема: містить відомості, які передбачені частиною 2 статті 291 КПК України; підписаний прокурором, який його затвердив; до нього додано передбачені додатки та розписки обвинуваченого і захисника про його отримання у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що обвинувальний акт відповідає вимогам чинного законодавства.

Суд дійшов висновку, що заявлені захисником аргументи підлягають дослідженню судом виключно під час судового розгляду шляхом дослідження процесуальних документів та відповідних доказів, оскільки відповідно до статей 314, 315 КПК України на стадії підготовчого провадження суд не уповноважений здійснювати дослідження та оцінку доказів так як така оцінка надається судом лише після дослідження доказів у ході судового розгляду в порядку, визначеному статтями 89, 94 КПК України.

Суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного суду, яка викладена у пункті 33 постанови від 03 липня 2019 року у справі № 288/1158/16-к, а саме, що юридична оцінка діяння у межах висунутого обвинувачення належить до кола питань, що вирішуються судом під час ухвалення вироку (пункт другий частини першої статті 368 КПК). Відповідне судове рішення, яке передбачено частиною другою статті 371 зазначеного Кодексу (вирок), ухвалюється у нарадчій кімнаті. До цього часу висловлювати власну позицію по суті справи, а також вчиняти будь-які дії, що є прямим або опосередкованим проявом такої позиції, суд не вправі, оскільки це може викликати обґрунтований сумнів у його неупередженості.

Судом встановлено, що фактично, позиція сторони захисту є запереченнями по суті проти обвинувального акта, розгляд яких може бути здійснений на етапі судового розгляду кримінального провадження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для повернення обвинувального акта прокурору у наявному кримінальному провадженні у зв`язку з чим клопотання захисника адвоката про повернення обвинувального акту прокурору не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 27, 290, 291, 314-316, 369-372 КПК України, суд,

постановив:

У задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, у судовому засіданні на 10год. 00 хв. 28 березня 2025 року.

Справу розглянути одноособово у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати учасників кримінального провадження, здійснити доставку обвинуваченого ОСОБА_5 з Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» до зали судового засідання Арцизького районного суду Одеської області.

Обраний запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 24 березня 2025 року о 08 год. 20 хв.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області ОСОБА_1