У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки клопотання про закриття кримінального провадження № 0000214 у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

Встановив:

12 грудня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшло клопотання начальника Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000214 у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Клопотання мотивоване тим, що під час досудового розслідування встановлено, що 09.02.2013 року в період часу з 17 години по 21 годину невідомі особи проникли до житлового будинку ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , звідки вчинили крадіжку ювелірних виробів із золота, срібла та грошей. У ході досудового розслідування проведено ряд слідчо-розшукових дій (огляд місця події, допит потерпілої, свідків, доручення), спрямованих на встановлення винної особи та розкриття кримінального правопорушення, але встановити особу, яка вчинила крадіжку, не вдалося та жодній особі не повідомлено про підозру. Строк давності притягнення до кримінальної відповідальності в кримінальному провадженні № 0000214 від 10.02.2013 року, який, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, складає 10 років, закінчився.

Таким чином, прохали суд закрити кримінальне провадження № 0000214 від 10.02.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Начальник Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Клопотання задовольнити в повному обсязі.

Згідно телефонограми, потерпілий ОСОБА_4 прохав розглядати клопотання в його відсутність. Не заперечує проти закриття кримінального провадження № 0000214.

Суд, дослідивши матеріали клопотання й кримінального провадження № 0000214, дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що 09.02.2013 року в період часу з 17 години по 21 годину невідомі особи проникли до житлового будинку ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , звідки вчинили крадіжку ювелірних виробів із золота, срібла та грошей в сумі 13000,00 гривень, 70 доларів США та 270 євро.

За даним фактом внесено відомості до ЄРДР № 0000214 від 10.02.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування проведено огляд місця події, допит потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , надано вказівки та доручення про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку п. 3 ч. 2 ст. 40 КПК України, а також призначено та проведено дактилоскопічну і трасологічну еспертизи.

Статтею 1 КК України передбачено, що завданнями КК України є правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 2 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

За змістом ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У ст. 25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 5 ст. 38 КПК України встановлено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 та абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті. Закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 5 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, відноситься до тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років.

Пунктом 4 частини 1 статті 49 КК України встановлено, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину становить десять років.

Враховуючи, що в ході досудового розслідування проведено ряд слідчо-розшукових дій, спрямованих на встановлення винної особи та розкриття кримінального правопорушення, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності минули, оскільки з моменту вчинення кримінального правопорушення пройшло десять років, а особу, що вчинила кримінальне правопорушення, не встановлено, тому суд вважає необхідним закрити кримінальне провадження № 0000214 від 10.02.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

За змістом ч. 2 ст. 122 КПК України, залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким установам із Державного бюджету України.

Частиною 1 ст. 126 КПК України передбачено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17) зробила висновок про те, що КПК України не обмежує процесуальної форми вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком та зазначила, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, в тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження в зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Оскільки суд закриває кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, понесені органом досудового розслідування процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 294,00 гривень підлягають віднесенню на користь держави.

Керуючись статтями 12, 49, 284, 395 КПК України, суд,-

Постановив:

Клопотання начальника Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000214 від 10.02.2013 року - задовольнити.

Закрити кримінальне провадження № 0000214 від 10.02.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, в зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 294,00 (двісті дев`яносто чотири) гривень віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її підписання.

Суддя