У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/4276/24

№ 1-в/183/299/24

16 грудня 2024 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Фролової В.О.,

за участю секретаря судового засідання Карпенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області Сіняєвої Ю. про приведення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2024 року відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 185 КК України у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024,

в с т а н о в и в:

Начальник Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області Сіняєва Ю. звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з поданням про приведення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2024 року відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 185 КК України у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024.

Подання обґрунтовано тим, що до Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області надійшов вирок для виконання відносно ОСОБА_1 , якого засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_1 , в період дії воєнного стану, а саме 14.04.2024, о 22:00 годині, перебуваючи у приміщенні розважального закладу «Лакі Ленд» ФОП « ОСОБА_2 », розташованого за адресою мкрн. Орільський, 13Б, м. Перещепине, Дніпропетровської області, де останній побачив біля входу у коридорі вищевказаного розважального закладу акустичну колонку марки «MANTA», у цей час та місці у останнього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, а саме зазначеної акустичної колонки марки «MANTA», що належить ФОП « ОСОБА_2 ». Реалізуючи свій злочинний умисел, 14.04.2024, о 22:00 годині, ОСОБА_1 , перебуваючи за вищевказаною адресою, діючи таємно, умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, та його дії є таємними для оточуючих, перебуваючи за вищевказаною адресою, взяв акустичну колонку марки «MANTA» вартістю 2628 грн. 73 копійок, яка знаходилась у коридорі біля входу розважального закладу «Лакі Ленд» ФОП « ОСОБА_2 », за вказаною адресою, попрямував до виходу, таким чином таємно викрав вищевказане майно.

Після чого, ОСОБА_1 покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ФОП « ОСОБА_2 » матеріальну шкоду на суму 2628 гривень 73 копійок.

09.08.2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-IX, яким внесено зміни до статті 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вироком Новомосковського міськрайоного суду Дніпропетровської області від 14.05.2024, кримінальне правопорушення ОСОБА_1 вчинив 14.04.2024, а сума заподіяних збитків становила 2628 гривень 73 копійок, що є меншим ніж два неоподаткованих мінімумів доходів громадян станом на 2024 рік, а тому уповноважений орган з питань пробації просить привести вирок Новомосковського міськрайоного суду Дніпропетровської області від 14.05.2024 у відповідність до Кримінального кодексу України та застосувати положення частини 2статті 74 Кримінального кодексу України.

Прокурор Мельник О.Г. не з`явився, надавши суду заяву про розгляд клопотання у свою відсутність, одночасно просив задовольнити подане клопотання.

Представник органу пробації Макуха І. надав письмову заяву про розгляд подання у його відсутність, в якій підтримав вказане клопотання та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд подання у його відсутність та не заперечував проти задоволення подання та вважав за можливе задовольнити.

Таким чином, неявка в судове засідання учасників судового провадження за вищевказаних обставин у відповідності до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

У процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене частиною 2статті 74 Кримінального кодексу України. Слід зазначити, що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях статті 58 Конституції України про зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів та статті 5 Кримінального кодексу України про зворотну дію кримінального закону у часі.

Згідно з частиною 1 статті 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (частина 1статті 74 Кримінального кодексу України).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана в частині 2 статті 74 Кримінального кодексу України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі частини 2 статті 74 Кримінального кодексу України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду засудження особи, незалежно від того відбуває вона покарання чи ні. При цьому, законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання.

Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за частиною 2 статті 74 Кримінального кодексу України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Відповідно до положень пункту 2 частини 2 статті 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу

Згідно пункту 13 частини 1статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3статті 74 Кримінального кодексу України.

Матеріалами справи встановлено, що вироком Новомосковського міськрайоного суду Дніпропетровської області від 14.05.2024 ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, та призначено покарання у виді у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки та покладено на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки.

Вирок суду набрав законної сили 14 червня 2024 року.

Відповідно до положення статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян - це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України.

Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2021 року становив 2684 гривні.

Відповідно до постанови ОП ККС ВС від 07.10.2024 року у справі № 278/1566/21, Закон №3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенніст.5 ККУкраїни для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі.

Отже, з урахуванням внесених змін до КУпАП, для кваліфікації крадіжки у 2024 році за нормами КК України, розмір збитку мав становити 2684 гривні.

Згідно з частиною 1 статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно з вироком Новомосковського міськрайоного суду Дніпропетровської області від 14.05.2024 вартість викраденого 14.04.2024 ОСОБА_1 майна становить 2628 грн. 73 коп., що станом на момент вчинення кримінального правопорушення складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2684 гривні).

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у ч. 1 ст. 5 КК України. Згідно із частиною першою цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ХІ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, внесено зміни до КУпАП, а саме ст. 51 КУпАП викладено в редакції, яка визначає, що дрібною крадіжкою є викрадення майна вартістю від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

Отже, розмір вартості майна за яким розмежовується адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян визначених ст. 51 в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року, що становило 302 грн. 80 коп. збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 3028 грн. станом на 01.01.2024, тобто кримінальна відповідальність настає у випадку викрадення майна вартістю понад 3028 грн.

Зважаючи на викладене, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Вказані висновки викладені в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21.

Таким чином, на засудженого ОСОБА_1 розповсюджується дія Закону України

№ 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень частини 2 статті 74 Кримінального кодексу України, особа, засуджена за діяння,караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_1 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.74 КК України, Закону України №3886-ІХ від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.372,537,539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Подання начальника Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області Сіняєвої Ю. про приведення вироку Новомосковського міськрайоного суду Дніпропетровської області від 14.05.2024 року відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 185 КК України у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024- задовольнити.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайоного суду Дніпропетровської області від 14.05.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, на підставі ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя В.О. Фролова