Справа № 686/4965/25
Провадження № 1-кс/686/2591/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні №0000022 від 17.02.2025 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на належні ОСОБА_4 земельні ділянки із кадастровими номерами: :05:004:1305, площею 0,1165 га, :05:004:1299, площею 0,1000 га, :05:004:1298, площею 0,1000 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в межах населеного пункту с. Олешин, Хмельницького району Хмельницької області, з метою збереження речових доказів.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що « ОСОБА_4 незаконно заволодів земельними ділянками загальною, площею 0,3165 га, у тому числі земельною ділянкою з кадастровим номерам :05:004:1305, площею 0,1165 га, кадастровий номер :05:004:1299, площею 0,1000 га, :05:004:1298, площею 0,1000 га, шляхом обману, повідомивши неправдиві відомості про те, що правом на безоплатну приватизацію не скористався, що спричинило вибуття з комунальної власності зазначених земельних ділянок.

Відомості про дане кримінальне правопорушення 17.02.2025 зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000022, правова кваліфікація правопорушення ч. 1 ст. 190 КК України.

Під час досудового розслідування, в ході проведення, на підставі ухвал слідчого судді, тимчасових доступів до документів ГУ Держгеокадастру та Хмельницької РДА, було встановлено, що ОСОБА_4 отримав у власність земельну ділянку з кадастровим номером :05:007:0021, площею 2 га, в межах норм безоплатної приватизації, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯН №529240, виданого на підставі розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації від 14.12.2012 №2546/2012-р.

Окрім того, під час проведення, на підставі ухвали слідчого судді тимчасового доступу до документів Старостинського округу з центром в селі Олешин Хмельницької міської ради, було встановлено, що 07.11.2019 ОСОБА_4 повторно звернувся до Олешинської сільської ради з клопотанням про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, земельні ділянки на території Олешинської сільської ради в межах населеного пункту Олешин, повідомивши при цьому про те, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки не скористався.

Рішенням №23 сесії Олешинської сільської ради від 18.12.2019, ОСОБА_4 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою та рішенням №4 сесії Олешинської сільської ради від 24.03.2020 ОСОБА_4 затверджена вказана технічна документація та передано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,3165 га, у тому числі земельну ділянку з кадастровим номерам :05:004:1305, площею 0,1165 га, :05:004:1299, площею 0,1000 га, :05:004:1298, площею 0,1000 га, для ведення особистого селянського господарства.

Разом з тим, під час проведення, на підставі ухвали слідчого судді тимчасового доступу до документів відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Хмельницької міської ради, було встановлено, що право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:004:1305, площею 0,1165 га, :05:004:1299, площею 0,1000 га, :05:004:1298, площею 0,1000 га, було зареєстровано за гр. ОСОБА_4 , на підставі заяв останнього про здійснення державної реєстрації, додатками до яких було рішення №4 сесії Олешинської сільської ради від 24.03.2020 про затвердження ОСОБА_4 технічної документації із землеустрою на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:004:1305, площею 0,1165 га, :05:004:1299, площею 0,1000 га, :05:004:1298, площею 0,1000 га та передачу вказаних земельних ділянок у приватну власність ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Статтею 80 ЗК України встановлено, що самостійними суб`єктами права власності на землю є, зокрема, держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, на землі державної власності. Згідно зі статтями 83, 84 ЗК України, комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Згідно із ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання (ч. 4 ст. 116 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектара.

Однак, ОСОБА_4 використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання.

Враховуючи викладене, встановлено, що ОСОБА_4 незаконно заволодів земельними ділянками, загальною площею 0,3165 га, у тому числі земельною ділянкою з кадастровими номерами :05:004:1305, площею 0,1165 га, :05:004:1299, площею 0,1000 га, :05:004:1298, площею 0,1000 га, шляхом обману, повідомивши неправдиві відомості про те, що правом на безоплатну приватизацію не скористався, що спричинило вибуття з комунальної власності зазначених земельних ділянок.

В ході досудового розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні встановлено, що саме земельні ділянки із кадастровими номерами :05:004:1305, площею 0,1165 га, :05:004:1299, площею 0,1000 га, :05:004:1298, площею 0,1000 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства є об`єктом вчинення кримінального проступку.

Постановою дізнавача СД Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 12.03.2025 земельні ділянки із кадастровими номерами :05:004:1305, площею 0,1165 га, :05:004:1299, площею 0,1000 га, :05:004:1298, площею 0,1000 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства власником яких є ОСОБА_4 визнані речовими доказами.

Так, в ході досудового розслідування виникла потреба у накладенні арешту на вищевказані земельні ділянки.

На теперішній час існують достатні підстави вважати, що користування земельними ділянками із кадастровими номерами :05:004:1305, площею 0,1165 га, :05:004:1299, площею 0,1000 га, :05:004:1298, площею 0,1000 є ОСОБА_4 , що знаходяться в с. Олешин, Хмельницького району, Хмельницької області які є предметом злочину і, як наслідок, речовими доказами, здійснюється з порушенням чинного законодавства України, а також особою, яка на теперішній час володіє даними земельними ділянками, може бути здійснене її відчуження, що перешкодить проведенню повного, швидкого досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що у разі судового виклику для розгляду клопотання про арешт майна власника земельної ділянки, або її представників існує реальна загроза продажу їх, або вжиття інших заходів, які зашкодять досудовому розслідуванню кримінального провадження.»

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте, в його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за його відсутності, просить його задовольнити.

Власник майна, у відповідності до ч.2 ст.172 КПК України, про розгляд клопотання не повідомлявся.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На підставі ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94, 132, 173 КПК України, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення.

При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Як вбачається з долученої до матеріалів клопотання постанови слідчого від 12.03.2025 р., належні ОСОБА_4 земельні ділянки із кадастровими номерами: :05:004:1305, площею 0,1165 га, :05:004:1299, площею 0,1000 га, :05:004:1298, площею 0,1000 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в межах населеного пункту с. Олешин, Хмельницького району Хмельницької області, на які прокурор клопоче накласти арешт, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000022.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні №0000022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, а відтак наявні підстави, з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою запобігання зникненню та відчуженню речового доказу, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність певних осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що майно, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є предметом кримінального правопорушення та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя, з огляду на конкретні обставини справи та враховуючи, що необхідно виконати ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, вважає наявними підстави для накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, існує ризик відчуження та передачі майна, що, в подальшому, ускладнить досягнення мети кримінального провадження та проведенню необхідних слідчих (процесуальних) дій. А тому клопотання прокурора про накладення арешту на майно є обґрунтованим.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

При цьому, доказів настання негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено.

З урахуванням ч. 4 ст. 173 КПК України, відповідно до якої, у разі задоволення клопотання, слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора, в частині накладення арешту на майно, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

За таких обставин, з метою забезпечення збереження речового доказу, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт, з тимчасовим позбавленням права відчуження та розпорядження, на належні ОСОБА_4 земельні ділянки із кадастровими номерами: :05:004:1305, площею 0,1165 га, :05:004:1299, площею 0,1000 га, :05:004:1298, площею 0,1000 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в межах населеного пункту с. Олешин, Хмельницького району Хмельницької області.

Такий захід забезпечення кримінального провадження не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Менш обтяжливий спосіб арешту майна, на думку слідчого судді, призведе до неможливості збереження майна та може призвести до його передачі, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя

ВСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_6 задовольнити.

Накласти арешт, з тимчасовим позбавленням права відчуження та розпорядження, на належні ОСОБА_4 земельні ділянки із кадастровими номерами: :05:004:1305, площею 0,1165 га, :05:004:1299, площею 0,1000 га, :05:004:1298, площею 0,1000 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в межах населеного пункту с. Олешин, Хмельницького району Хмельницької області.

Виконання ухвали доручити дізнавачу СД Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 та/або прокурору Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя