Справа №478/156/25 Провадження №1-кп/478/49/2025
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2025 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченї ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка кримінальне провадження №0000008 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нововолодимирівка Казанківського району Миколаївської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, пенсіонерки, проживаючої по АДРЕСА_1 , не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В с т а н о в и в:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

26 січня 2025 року близько 00 год. 10 хв., ОСОБА_5 взявши з дому дерев`яний держак від сапи, з метою забрати сина ОСОБА_7 , 1998 року народження, прийшла до території домоволодіння АДРЕСА_2 , де почала стукати палицею в ворота домоволодіння, звідки вийшли ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 . Після чого, ОСОБА_5 зайшла до двору та в ході сварки зі ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , що виникла між ними раптово на ґрунті особистих неприязних відносин, реалізовуючи свій злочинний намір на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно нанесла ОСОБА_4 один удар дерев`яним держаком по голові зліва, заподіявши останній тілесні ушкодження у виді синця на голові, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

На підставі ч. 1 ст. 474 КПК України до суду разом із обвинувальним актом надійшла угода про примирення, укладена 07.02.2025 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 .

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_5 повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Згідно до ч.3, ч.5 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

У судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 беззастережно визнала свою вину та підтвердила обставини вчинення злочинних дій, викладені в обвинувальному акті. Цілком розуміє свої права, визначені в п.1-п.4 ч.5 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид узгодженого покарання та усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України.

Під час судового засідання у потерпілої ОСОБА_4 з`ясовано, що остання розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

На підставі пояснень обвинуваченої ОСОБА_5 та потерпілої суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та відсутність підстав для відмови в затвердженні укладеної угоди, викладених в ч.7 ст.474 КПК України.

При призначенні покарання, суд згідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченою ОСОБА_5 , в силу ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Враховуючи особу ОСОБА_5 , яка вперше притягається до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчиненого кримінального правопорушення, та є достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення та визнання обвинуваченої ОСОБА_5 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, з призначенням обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Запобіжний захід до обвинуваченої не обирався, підстав для його обрання суд не вбачає.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 370, 374, 381, 474, 475 КПК України, суд

У х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 07 лютого 2025 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Міра запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 не обиралася.

Речові докази: дерев`яну палицю - держак від сапи, який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СПД №1 ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, потерпілою, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1