печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3055/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 , подане в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Металл Альянс» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.06.2018 року у справі № 757/27224/18-к, в рамках кримінального провадження № 0000142 від 17.03.2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

23.01.2025 року до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 , подане в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Металл Альянс» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.06.2018 року у справі № 757/27224/18-к, в рамках кримінального провадження № № 0000142 від 17.03.2017 року.

Просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.06.2018 року у справі № 757/27224/18-к, зокрема на грощові кошти у безготівковому вигляді, які знаходяться у банківських установах АТ «Південний» та АТ «Райффайзен Банк Аваль» на всіх наявних рахунках, відкритих ТОВ «Металл Альянс» (), із скасуванням заборони щодо розпорядження грошовими коштами.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що протиправний та незаконний арешт на грошові кошти ТОВ «Металл Альянс» порушує принцип непорушності права власності, а також чинить істотні перешкоди для завершення ліквідаційної процедури ТОВ «Металл Альянс» в межах справи про банкрутство №902/986/23, що в свою чергу призводить до порушення прав кредиторів на погашення заборгованості за рахунок майна боржника.

Представник заявника - ліквідатор ОСОБА_4 подала клопотання про розгляд справи у її відсутність, клопотання про скасування арешту майна підтримала у повному обсязі, посилаючись на викладені у ньому підстави. Долучила лист заступника керівника відділу ТУ БЕБ у місті Києві ОСОБА_5 , в якому зазначено, що кримінальне провадження № 0000142 від 17.03.2017 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

За таких обставин, слідчий суддя розглянув клопотання у відсутність учасників судового провадження на підставі ст. 26 КПК України.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.06.2018 у справі за №757/27224/18-к задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтриманні державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України у кримінальному провадженні № 0000142 від 17.03.2017.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Разом з тим, заявником, на підтвердження вимог, зазначених у клопотанні, не долучено копію ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.06.2018 року у справі № 757/27224/18-к, якою накладено арешт на вказане майно.

Щодо наданого представником заявника листа заступника керівника відділу ТУ БЕБ у місті Києві ОСОБА_5 від 30.01.2025 року, слідчий суддя зазначає, що період досудового розслідування у Кримінальному процесуальному кодексі України визначений двома моментами - початком і кінцем. Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, закінчення досудового розслідування закон пов`язує з постановленням процесуального рішення - постанови про закриття кримінального провадження, або вчинення комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акта або відповідного клопотання.

Таким чином, належним доказом закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні провадження № 0000142 від 17.03.2017 року є постанова про закриття провадження, а не наданий представником власника майна - ОСОБА_4 лист - відповідь на запит щодо надання інформації.

Враховуючи те, що до матеріалів клопотання не долучено копії клопотання про накладення арешту, інших доказів накладення такого арешту, слідчий суддя позбавлений можливості перевірити, чи взагалі накладався арешт на майно, зазначене у клопотанні, як і підставність накладення арешту, оскільки слідчий суддя, не оцінивши ухвалу про накладення арешту, не може зробити висновок, за яких обставин та з яких підстав слідчим суддею прийнято рішення про арешт майна, чим прокурор та слідчий суддя обґрунтували таку необхідність та з яких даних виходили.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки особою, що звернулась із клопотанням, не доведено факту накладення арешту, не доведено, що арешт накладено необґрунтовано чи в його застосуванні відпала потреба.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 , подане в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Металл Альянс» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.06.2018 року у справі № 757/27224/18-к, в рамках кримінального провадження № 0000142 від 17.03.2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1