СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/16/25
пр. № 1-кп/759/798/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0001156 від 07.10.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вахрушеве Луганської області, громадянин України, з незакінченою вищою освітою, одружений, не працює, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

сторони та інші учасники: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

26 вересня 2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , внаслідок необережності заподіяв ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за таких обставин.

26 вересня 2024 року приблизно о 13 год 30 хв за адресою: АДРЕСА_2 між ОСОБА_3 та його дружиною ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, у ході якого ОСОБА_3 почав словесно ображати останню та використовувати нецензурну лексику. Після цього ОСОБА_5 була змушена вийти до коридору в квартирі, у свою чергу ОСОБА_3 продовжив перебувати у кімнаті та словесно ображати останню. Надалі ОСОБА_3 , будучи агресивно налаштованим, почав чимдуж стукати міжкімнатними дверима, однак ОСОБА_5 , намагаючись зупинити прояв зухвалої поведінки, перебуваючи в коридорі, підставила свою ліву кисть до дверей. Надалі ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча в обстановці, яка склалась, повинен був і міг їх передбачити, руками силоміць зачинив двері, у проміжку яких знаходилася ліва кисть ОСОБА_5 , тим самим спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді перелому дистальної фаланги 3-го пальця лівої кисті, що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, яке спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив, що відомості, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності.

Показав, що 26 вересня 2024 року у денний час у квартирі за адресою АДРЕСА_2 між ним та його дружиною ОСОБА_5 виник конфлікт, під час якого він у стані алкогольного сп`яніння неумисно придавив дверима руку потерпілої, що призвело до перелому її пальця. Стверджував, що з потерпілою він примирився, у вчиненому щиро кається, до вчиненого ставиться критично, жалкує про те, що сталося, запевняє, що більше такого не повториться, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 його винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, за згодою учасників кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ст. 128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, характеризуючі дані про його особу, сімейний стан, вік обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким, ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, до кримінальної відповідальності притягується вперше, критично ставиться до вчиненого, вибачився перед потерпілою.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого

Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального проступку, особу винного, його ставлення до вчиненого, його поведінку після початку кримінального провадження, наявність обставини, що пом`якшує покарання, двох обставин, що обтяжують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає, що для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів йому слід призначити покарання в межах санкції ст. 128 КК України у виді громадських робіт. Обмежень для призначення даного виду покарання, передбачених ч. 3 ст. 56 КК України, судом не встановлено.

Саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також суд вважає за необхідне, відповідно до положень ст. 91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_3 обмежувальні заходи в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України до набрання вироком законної сили до ОСОБА_3 слід застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

На підставі ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 строком на один місяць обмежувальні заходи в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, а саме:

- заборонити наближатися на відстань ближче ніж 500 метрів до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства - потерпіла ОСОБА_5 може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин, без її згоди;

- заборонити листування, телефонні переговори з особою, яка постраждала від домашнього насильства - ОСОБА_5 , інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб, без її згоди.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили обов`язки, передбачені п. 1-3 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за викликом до суду із встановленою періодичністю;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1