Справа №705/1225/25
1-кп/705/766/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2025 м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в приміщенні суду в місті Умань в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження №0000120 від 14.02.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Умань Черкаської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, на утриманні має малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 28.09.2010 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; 2) 27.01.2021 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 296 КК України до 2 років позбавлення волі; 3) 04.11.2024 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 190 КК України до 200 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.11.2024 засуджений за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 03.12.2024.

08.01.2025 вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області направлено до Уманського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області (далі - відділ пробації) для виконання.

15.01.2025 провідним інспектором Уманського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_3 засуджений ОСОБА_2 поставлений на облік та ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання може бути притягнений до кримінальної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 389 КК України та направлений до місця відбування покарання Уманського комунального підприємства «Комунальник», з вимогою приступити до відпрацювання громадських робіт з 17.01.2025.

Далі, наказом директора Уманського комунального підприємства «Комунальник» № 8-к від 16.01.2025, засуджений був прийнятий на відбування призначеного покарання, ОСОБА_2 було розроблено графік виходу на роботу з 17.01.2025 по 31.01.2025 та проведено інструктаж з техніки безпеки.

Протягом періоду відбування покарання відповідно до складеного графіку на січень 2025 року, ОСОБА_2 відпрацював 24 години громадських робіт, з призначеного вироком суду покарання, проте, із урахуванням вихідних днів на відпрацювання громадських робіт без поважних причин не з`явився 23.01.2025, 28.01.2025, 29.01.2025, 30.01.2025 та 31.01.2025, та про причини своєї неявки не повідомив.

28.01.2025 ОСОБА_2 надіслано виклик до відділу пробації, за яким засуджений не з`явився.

31.01.2025 ОСОБА_2 розроблено графік виходу на роботу з 03.02.2025 по 28.02.2025. В період відбування покарання відповідно до розробленого графіку на лютий 2025 року, ОСОБА_2 жодного разу на відпрацювання громадських робіт без поважних причин не з`явився. Провідним інспектором відділу пробації ОСОБА_3 04.02.2025 вдруге ОСОБА_2 надіслано виклик до відділу пробації, який засудженим проігноровано.

Таким чином, в порушення ч. 1 ст. 37 КВК України, відповідно до якої засуджені до покарання у виді громадських робіт зобов`язані: додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання; сумлінно ставитися до праці; працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт; з`являтись за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, ОСОБА_2 достовірно знаючи, що повинен дотримуватися встановленого законодавством порядку та умов відбування покарання, передбачаючи наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з метою ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, перебуваючи з 15.01.2025 на обліку в Уманському РВ філія ДУ «Центр пробації» в Черкаській області за викликами до уповноваженого органу з питань пробації не з`являвся, згідно виданого йому направлення для відпрацювання громадських робіт 23.01.2025 та в період з 28.01.2025 по 26.02.2025 до місця відбування покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.11.2024 у виді 176 годин громадських робіт.

Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України.

Прокурором до суду направлено обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні, разом із розписками обвинуваченого ОСОБА_2 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про отримання копії обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування; заявою обвинуваченого ОСОБА_2 , складеною в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні; а також із клопотанням прокурора в порядку ч.1 ст. 302 КПК України про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вирішуючи питання про можливість розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні згідно положень ст. ст. 381, 382 КПК України суд враховує те, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Так, згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_2 , яку він підписав в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, визнав повністю, згоден із встановленими під час досудового розслідування обставинами кримінального проступку, викладеними в обвинувальному акті, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

З досліджених матеріалів судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінального проступку, та розуміє наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України щодо позбавлення права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, і сумнівів у добровільності його позиції суд не має.

За таких обставин, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані, що характеризують особу винного, який є осудним, не працює, не має постійного джерела доходу, за місцем проживання характеризується негативно як особа, яка веде аморальний спосіб життя, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності та має судимість.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого, суд вважає за необхідне у вказаному випадку призначити ОСОБА_2 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_2 був засуджений 04.11.2024 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 190 КК України до громадських робіт на строк 200 годин, та відбувши лише 24 години даного покарання, вчинив новий злочин, то ОСОБА_2 слід призначити покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків приєднавши не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Таким чином, враховуючи вказані обставини, відповідно до положень ч. 2 ст. 65 КК України, згідно яких особі, що скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає за необхідне за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді 176 годин громадських робіт, що відповідає 22 дням обмеження волі, та остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців 22 дні.

На думку суду, саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання.

Обмежень, які б перешкоджали суду призначити ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі, під час судового розгляду не встановлено.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинувачених і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Строк відбуття призначеного ОСОБА_2 покарання слід обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднати частину невідбутого покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.11.2024 у виді 176 годин громадських робіт, що згідно ст. 72 КК України відповідає 22 дням обмеження волі, та остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців 22 дні.

Строк відбування призначеного покарання обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого ОСОБА_2 на облік у виправному центрі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 не обирався.

Процесуальні витрати, цивільний позов та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1