У Х В А Л А

Іменем України

12 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

підозрюваного: ОСОБА_3 , його захисника: адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну підозрюваному раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в кримінальному провадженні №0000220, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про зміну підозрюваному в кримінальному провадженні №0000220 від 01.05.2024 раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.10.2024 було задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з встановленням застави в сумі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Як зазначається заявником, на дату розгляду клопотання органом досудового розслідування не надано жодних доказів на наявність ризиків у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, виконання процесуальних обов`язків підозрюваним можливе і без застосування найсуворішого запобіжного заходу.

ОСОБА_3 є особою молодого віку, проживає разом з дружиною та малолітнім сином і матір`ю, яка хворіє на хронічні захворювання, в зв`язку з чим має інвалідність, вказані особи потребують його допомоги, в дитини 2024 року народження наявні патологічні захворювання.

За місцем проживання до затримання ОСОБА_3 характеризується виключно з позитивної сторони.

Вище вказані обставини є очевидно соціально-стримуючими факторами, що в повній мірі в своїй сукупності будуть сприяти дотриманню ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків.

Крім того, після застосування запобіжного заходу ОСОБА_3 частково визнав свою вину, лише не погоджується кваліфікацію правопорушення за ч. 5 ст. 361 КК України, вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 361 КК України, та готовий надати вичерпні самовикривальні покази та покази, щодо усіх учасників та епізодів вчинених злочинів, що вочевидь свідчить про його дієве каяття та бажання сприяти органам досудового розслідування в встановленні істини по справі.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 , просили клопотання задовольнити та змінити підозрюваному запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за адресою місця проваживання підозрюваного: АДРЕСА_1 або за адресою проживання його бабусі: АДРЕСА_2 .Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку підозрюваного та його захисника, пояснення прокурора, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, в провадженні СВ відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження № 0000220 від 01.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно п. 4 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про телекомунікації» від 18.11.2003 № 1280-IV, споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язані дотримуватися «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема не допускати використання на комерційній основі кінцевого обладнання та абонентських ліній для надання телекомунікаційних послуг третім особам.

Відповідно до п. п. 2, 4, 5, 5-1, 10, 13, 14 ч. 36 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295 (далі - Правила), споживачі зобов`язані: використовувати кінцеве обладнання, що має документ про відповідність технічним вимогам та/або вимогам інших нормативно-правових актів у сфері телекомунікацій; не допускати дій, що можуть перешкоджати безпечній експлуатації телекомунікаційних мереж, підтримці цілісності та взаємодії таких мереж, захисту їх інформаційної безпеки, електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів, ускладнювати чи унеможливлювати надання послуг іншим споживачам; не допускати використання на комерційній основі кінцевого обладнання та абонентських ліній для надання послуг третім особам; не здійснювати несанкціонованого втручання в роботу та/або використання телекомунікаційних мереж; дотримуватись інструкцій, правил (порядку) користування кінцевим обладнанням; не фальсифікувати мережеві ідентифікатори, не використовувати неіснуючі мережеві ідентифікатори або так, що належать особам, не здійснювати підробку (дублювання) ідентифікаційних карток, електронного коду (ідентифікатора) кінцевого обладнання та/або перепрограмування ідентифікаційних карток; не здійснювати зловмисні виклики, не замовляти, не пропонувати розсилання та не розповсюджувати спам.

Інформаційна безпека - стан захищеності життєво важливих інтересів людини і громадянина, суспільства і держави, при якому запобігається завдання шкоди через неповноту, несвоєчасність і недостовірність поширюваної інформації, порушення цілісності та доступності інформації, несанкціонований обіг інформації з обмеженим доступом, а також через негативний інформаційно-психологічний вплив та умисне спричинення негативних наслідків застосування інформаційних технологій.

Статтею 1 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах» від 05.07.1994 № 80/94-ВР визначено, що несанкціоновані дії щодо інформації в системі - це дії, що провадяться з порушенням порядку доступу до цієї інформації, установленого відповідно до законодавства.

Пунктом 13 частини 36 Правил передбачено, що споживачі зобов`язані не фальсифікувати мережеві ідентифікатори, не використовувати неіснуючі мережеві ідентифікатори або такі, що належать іншим особам, не здійснювати підробку (дублювання) електронного коду (ідентифікатора) кінцевого обладнання. Таким чином, свідома заміна ІМЕІ є перекрученням (підробкою) інформації про кінцевого абонента та його обладнання. Перекручення інформації (підробка, надання недостовірних даних) про кінцевого абонента впливає на достовірність даних, щодо ідентифікації абонента та його обладнання, які зберігаються в білінгових системах (автоматизована система обліку наданих послуг, їх тарифікації і виставляння рахунків для оплати. У сфері телекомунікацій білінг офіційно іменується «Автоматизована Система Розрахунків» (АСР)) операторів мобільного зв`язку.

Крім того, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась, зокрема Указом Президента України від 05 лютого 2024 року № 49/2024 строк дії воєнного стану продовжено в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб та Указом Президента України від 06 травня 2024 року № 271/2024, строк дії воєнного стану продовжено в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, та діє до тепер.

ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у 2023 році, точної дати не встановлено, через всесвітню мережу Інтернет дізнались про те, що за допомогою попередньо налаштованого комп`ютерного програмного забезпечення «SimСlient», електронно-обчислювальних машин - комп`ютерів, SIM-банків та SIM-карт постачальників послуг мобільного зв`язку, підключених в єдину всесвітню мережу Інтернет, за відповідну плату можливо надавати в оренду російському онлайн-сервісу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з ІР-адресою НОМЕР_2 що розміщена в м. Сан-Франциско США, віртуальні мобільні номери телефонів.

В цей момент у ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виник спільний злочинний умисел, направлений на несанкціоноване втручання в роботу електронних комунікаційних мереж мобільних операторів з метою отримання прибутку.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем та мереж електрозв`язку ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , у невстановленому місці, дату та час, однак не пізніше 01.05.2024 придбали 7 SIM-банків з функцією зміни ІМЕІ (International Mobile Equipment Identity - міжнародний ідентифікатор мобільного обладнання) на 32 плати розширення (кожна з яких має індивідуальний ІМЕІ) для сім-карт оператора мобільного зв`язку з можливістю їх «гарячої» заміни. Після цього, ОСОБА_3 через месенджер «Telegram» зв`язався із невстановленою особою під нік-неймом « ОСОБА_7 », яка являється адміністратором російського онлайн-сервісу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та виявив бажання співпрацювати з ними, повідомивши про наявність у нього SIM-банків з функцією зміни ІМЕІ на 32 плати розширення, на що невстановлена особа під нік-неймом « ОСОБА_7 » погодилась і повідомила ОСОБА_3 що йому потрібно створити свій кабінет та електронну адресу для роботи із ним, а також налаштувати вказане обладнання та надіслала в чат детальну інструкцію.

Окрім того, ОСОБА_6 , контактуючи із невстановленою особою під нік-неймом « ОСОБА_7 », яка являється адміністратором російського онлайн-сервісу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », отримала аналогічну інструкцію.

З метою унеможливлення блокування його діяльності операторами мобільного зв`язку та приховання своєї діяльності, ОСОБА_3 повинен був здійснювати систематичну заміну сім-карт в SIM-банках та підміну міжнародних ідентифікаторів мобільного обладнання (ІМЕІ) в платах розширення для сім-карт.

Окрім цього, ОСОБА_3 повинен був поміщувати сім-карти мобільного операторів стільникового зв`язку в SIM-банки та за допомогою програмного забезпечення «SimСlient» здійснювати налаштування надходження отриманих даних від оператора мобільного зв`язку на сервера російського онлайн-сервісу « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

На виконання наданих інструкцій російського онлайн-сервісу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_3 , використовуючи персональний комп`ютер із встановленим твердотільним накопичувачем марки «Kingston» об`ємом 500 Gb, 10.01.2024 о 23:15 год., на веб-ресурсі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » створив свій особистий кабінет з використанням поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_3 » для подальшої роботи. ОСОБА_6 здійснила аналогічні дії.

Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на несанкціоноване втручання в роботу електронних комунікаційних мереж, та на виконання наданих інструкцій для роботи з російським онлайн-сервісом « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на трьох персональних комп`ютерах умисно встановили програмне забезпечення «SimСlient», під`єднали до них SIM-банки з функцією зміни ІМЕІ на 32 плати розширення, підключили до мережі Інтернет, та за допомогою WI-FI роутера «Mercusys MR70X» з IP-адреси НОМЕР_1 (провайдер ТОВ «ТРК ЕВЕРЕСТ»), у період часу із 01.05.2024 по 05.07.2024 розпочали роботу з російським онлайн-сервісом « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за місцем свого проживання: АДРЕСА_3 , не маючи при цьому дозволу компаній ПрАТ «Київстар», ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «ВФ Україна» на використання ідентифікаційних телекомунікаційних карток з присвоєним унікальним абонентським номером (сім-карток) в телекомунікаційному обладнанні (такі як SIM-банк), чим порушили п. 13 ч. 36 Правил.

Крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , спільно, періодично здійснювали придбання сім-карток українських мобільних операторів ПрАТ «Київстар», ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «ВФ Україна та в подальшому забезпечували їх своєчасну заміну в SIM-банках для функціонування т.зв. «ботоферми», котру за матеріальну вигоду надавали у користування російському онлайн-сервісу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який здає в оренду віртуальні мобільні ідентифікатори для реєстрації облікових записів, у т.ч. фейкових, на різноманітних Інтернет-платформах, соціальних мережах для негативного впливу на інформаційний простір, як регіону так і держави загалом, тощо.

При цьому, ОСОБА_3 знав та усвідомлював, що своїми діями він здійснює незаконне втручання в роботу телекомунікаційних мереж, що порушує встановлений порядок маршрутизації.

Пунктом 3 Правил передбачено, що несанкціонованим втручанням в роботу та/або використання телекомунікаційних мереж є зокрема дії, що зафіксовані актом про порушення правил надання і отримання телекомунікаційних послуг і призвели до витоку, втрати, підробки, блокування, перекручення чи знищення інформації.

Згідно висновку телекомунікаційної експертизи встановлено, що функціональним призначенням наданих на дослідження SIM-банків з 32 платами розширення є здійснення керування значною кількістю сім-карт з їх можливістю «гарячої» заміни та автоматичної зміни/підміни ІМЕІ.

Відповідно до нормативних документів Європейського інституту телекомунікаційних стандартів (ETSI), IMEI - це унікальний номер, який присвоюється кожному мобільному пристрою окремо. Тобто, кожен мобільний термінал (телекомунікаційне обладнання, яке має GSM модуль) може мати лише один унікальний ІМЕІ.

Таким чином, підміна ІМЕІ є перекрученням (підробкою) інформації про кінцевого абонента та його обладнання, а отримання інформації серверами, які знаходяться поза межами України, свідчить про доступ до неї фізичних та/або юридичних осіб, що не мають права доступу до неї, та є витоком інформації.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_6 російський онлайн-сервіс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » отримав можливість здобувати інформацію, підробляти її, блокувати, спотворювати процес обробки інформації, тобто негативно впливати на інформаційний простір та заподіювати шкоду інформаційній безпеці України.

31 жовтня 2024 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, тобто несанкціоноване втручання в роботу електронних комунікаційних мереж, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що призвело до витоку та підробки інформації, спотворення процесу обробки інформації, вчинене під час дії воєнного стану.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.10.2024 по справі №127/35926/24, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного суду від 08.11.2024, застосовано до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, тобто до 29 грудня 2024 року з визначенням застави в розмірі 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень.

Цією ж ухвалою, у разі внесення застави, на ОСОБА_3 покладено наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту, а саме м. Вінниці, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- утриматись від спілкування особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи що дають право на виїзд з України.

Під час застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою Вінницьким міським судом Вінницької області та Вінницьким апеляційним судом було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилався слідчий у своєму клопотанні, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, перебуваючи, на волі підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Відповідно до статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Разом з тим, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і мають бути наведені інші підстави для продовження тримання під вартою, також недостатнім є посилання лише на тяжкість вчиненого злочину та покарання (справи «Елоева проти України», «Свершов проти Україні», «Харченко проти України»).

На думку слідчого судді, зі спливом досудового розслідування ризики, які були на час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та які існують на даний час зменшились, та вірогідність їх виникнення є вкрай низькою.

Крім того, слідчим суддею враховуються те, що в межах даного кримінального провадження, окрім ОСОБА_3 , письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення вручено також ОСОБА_6 , а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, тобто несанкціоноване втручання в роботу електронних комунікаційних мереж, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що призвело до витоку та підробки інформації, спотворення процесу обробки інформації, вчинене під час дії воєнного стану.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.11.2024 по справі №127/35929/24 застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 31 грудня 2024 року.

Цією ж ухвалою, покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати місце проживання у визначений слідчим суддею час без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи та/або місця навчання;

- утриматись від спілкування з особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Як пояснили в судовому засіданні прокурор та слідчий, ОСОБА_6 , яка перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_3 , належним чином виконує покладені на нею слідчим суддею обов`язки.

Разом з тим, суд звертає увагу на особу підозрюваного ОСОБА_3 , зокрема його досить юний вік (24 роки), також останній має постійне місце проживання, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_6 з якою має на утриманні їх спільну малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (дитині 3 місяці), яка має ряд захворювань Спільно з ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 також проживає матір підозрюваного - ОСОБА_9 , яка являється інвалідом 2 групи та потребує допомоги сина.

Поряд з цим, з протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 10.12.2024 слідує, що останній вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає, та як пояснив у судовому засіданні підозрюваний та його захисник - адвокат ОСОБА_4 , підозрюваний готовий надати вичерпні самовикривальні покази та покази щодо усіх учасників та епізодів вчинених злочинів, що свідчить про бажання сприяти органу досудового розслідування з метою встановлення усіх обставин кримінального провадження.

На даний час підозрюваний ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років, однак рішенням Європейського суду з прав людини від 01 червня 2006 року у справі «Мамедова проти Росії», визначено, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу подальшого позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Слідчий суддя, оцінюючи докази та враховуючи дані про особу підозрюваного, зокрема те, що він досить юного віку (24), раніше не судимий, має постійне місце проживання, перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_6 з якою має на утриманні їх спільну малолітню дитину (3 місяці), яка має захворювання та матір (інваліда 2 групи), що свідчить про наявність у останнього міцних соціальних зв`язків, дійшов висновку про можливість та необхідність задоволення клопотання сторони захисту про зміну підозрюваному раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до частини першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як зазначено вище та встановлено судом, підозрюваний ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_6 (цивільний шлюб), малолітнім ОСОБА_8 та матір`ю підозрюваного - ОСОБА_9 проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на зазначене, саме за цією адресою слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 179, 182, 194, 196, 201, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31 жовтня 2024 року (справа №127/35926/24) на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк застосування до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту діє до 31 грудня 2024 року, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця роботи та/або місця навчання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

Ухвала про застосування домашнього арешту до ОСОБА_3 діє до 31 грудня 2024 року.

Доставити ОСОБА_3 до місця проживання: АДРЕСА_1 , де звільнити її з-під варти.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя