ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/434/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 02 січня 2025 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Новий Світ Старобешівського району Донецької області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИЛА

Вказаною ухвалою районного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК, повернуто прокурору через невідповідність даного акта вимогам КПК .

В апеляційній скарзі прокурор просила ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги мотивувала тим, що в обвинувальному акті за обвинуваченням ОСОБА_9 зазначені відомості за кожним із пунктів ч.2 ст.291 та ст.109 КПК. Обвинувальний акт містить відомості щодо вчинення ОСОБА_9 службової недбалості, тобто неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди державним інтересам та інтересам окремих юридичних осіб, а саме спричинення істотної шкоди інтересам ПАТ «Запоріжжяобленерго», юридична адреса якого: м.Запоріжжя, вул.Сталеварів, 14 (Вознесенівський район). Місцем вчинення кримінального правопорушення є ПАТ «Запоріжжяобленерго» у зв`язку з виконанням ОСОБА_9 повноважень комерційного директора ПАТ «Запоріжжяобленерго». Щодо не зазначення в обвинувальному акті відомостей щодо інших потерпілих вказала, що наявність підстав для визнання певної особи потерпілою у кримінальному провадженні може бути предметом дослідження під час судового розгляду та суд не позбавлений права визнати іншу особу потерпілим, якщо це не погіршує становище обвинуваченого. На думку прокурора, суд, обговорюючи питання щодо обставин вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 , а саме дати фактичного перерахування грошових коштів ПАТ «Запоріжжяобленерго», накладених постановою НКРЕКП №2554 від 27.12.2023 року, не зазначення потерпілого в частині заподіяння шкоди державним інтересам, не зазначення в обвинувальному акті суми збитків, спричинених інтересам держави, вийшов за рамки, передбачені ст.315 КПК, та дав оцінку встановленим обставинам кримінального правопорушення, тим самим порушив питання достовірності доказів за кримінальним провадженням, що є недопустимим та не узгоджується з принципом змагальності сторін, закріпленому ст.22 КПК, та положенню ст.337 КПК щодо меж судового розгляду. Крім того, звернула увагу на положення ст.ст.337, 338 КПК, якими прокурора уповноважено змінювати обвинувачення з метою зміни правової кваліфікації та обсягу обвинувачення у разі встановлення нових фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, тобто питання про зміну обвинувачення має ставитись після ґрунтовного дослідження усіх необхідних обставин та доказів у сукупності під час судового розгляду кримінального провадження. Прокурором виконанні усі вимоги, зазначені у КПК, вказані всі обставини, встановлені під час досудового розслідування, в свою чергу, дії суду щодо повернення обвинувального акта прокурору позбавляють сторони кримінального провадження права на швидкий, повний та неупереджений розгляд судом обвинувального акта у зазначеному кримінальному провадженні, чим порушує вимоги ст.318 КПК щодо вирішення провадження у розумні строки.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка повністю підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити; представника потерпілого, який висловив заперечення проти задоволення апеляційної скарги; обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти апеляційної скарги та просили ухвалу залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

За змістом оскаржуваної ухвали, районний суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору, виходив з того, що в ньому не вказано встановлене місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК, а у разі його не встановлення, відсутнє посилання на те, що кримінальне правопорушення було вчинено у невстановленому досудовим розслідуванням місці, що не дає можливості суду встановити підсудність даного кримінального провадження. Крім того, в обвинувальному акті не зазначено дату та час, коли саме ОСОБА_9 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, тобто не зазначено коли саме було заподіяно шкоду. Зі змісту обвинувального акта вбачається що кримінальним правопорушенням також було завдано шкоду інтересам держави, натомість в якості потерпілого зазначено лише юридичну особу ПАТ «Запоріжжяобленерго» та не зазначено інформацію про інших потерпілих (АТ «Українські розподільчі мережі» та/або Міністерство енергетики України) в частині заподіяння шкоди державним інтересам. В обвинувальному акті не конкретизовано вид та розмір шкоди, яку заподіяно державним інтересам.

Проте колегія суддів не може погодитися із такими доводами суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст.291 КПК України та містити відомості, зазначені в ч.2 цієї статті: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження.

Стаття 314 КПК передбачає, що під час підготовчого судового засідання головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду, є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.

Наведені норми права вказують на вичерпність переліку вимог, порушення яких тягне повернення обвинувального акта за результатами підготовчого судового засідання.

Перевіривши зміст обвинувального акта та доданих до нього матеріалів, колегія суддів дійшла висновку, що він відповідає вказаним вище вимогам кримінального процесуального закону і не містить таких порушень, що унеможливлювали б призначення кримінального провадження до розгляду з наведених судом першої інстанції підстав.

Висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта щодо ОСОБА_9 вимогам ст.291 КПК не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Так, обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обставини, на які послався суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт, підлягають перевірці дослідженими судом доказами на стадії судового розгляду, а не під час підготовчого судового засідання, а відтак, наведені в ухвалі суду підстави повернення обвинувального акта прокурору та додатків до нього, - не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки не узгоджується з положеннями ст.291 КПК.

Колегія суддів не погоджується з висновками місцевого суду про відсутність відомостей щодо події кримінального правопорушення (місця вчинення кримінального правопорушення, дати та часу його вчинення, а саме дати заподіяння шкоди підприємству), виду та розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також не зазначення інформації про інших потерпілих, як на підставу повернення обвинувального акта прокурору, оскільки в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються так, як їх було встановлено під час досудового розслідування, при цьому суд позбавлений процесуальної можливості вимагати від сторони обвинувачення вказувати ті обставини, які не були нею встановлені.

Колегія суддів зазначає, що формулювання обвинувачення викладено в обвинувальному акті так, як це вважала за необхідне прокурор, при цьому суд не може вийти за межі своїх повноважень під час підготовчого судового засідання, в ході якого фактичні обставини справи не досліджуються.

З цього приводу судова колегія звертає увагу на положення ст.338 КПК, згідно якої прокурор не позбавлений можливості під час судового розгляду змінити правову кваліфікацію та обсяг обвинувачення шляхом зміни обвинувачення.

Щодо місця вчинення кримінального правопорушення судова колегія звертає увагу, що відповідно до обвинувального акта ОСОБА_9 пред`явлено обвинувачення за скоєння передбаченого ч.1 ст.367 ККм злочину, який він вчинив під час виконання ним своїх службових обов`язків у ПАТ «Запоріжжяобленерго», юридичною адресою якого є м.Запоріжжя, вул.Сталеварів, б.14, що знаходиться в межах територіальною юрисдикції Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для повернення обвинувального акта прокурору, у зв`язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 02 січня 2025 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_9 скасувати.

Призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в тому ж складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4