Номер провадження:1-кс/521/687/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2025 року м. Одеса
З врахуванням викладеного, адвокат просить скасувати арешт з вищевказаного майна.
В судовому засіданні власник майна участі не приймав, проте приймав участь його представник адвокат ОСОБА_5 , який клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Слідчий в судовому засіданні участі не приймав, оскільки надав заяву про розгляд клопотання без його участі, при цьому проти скасування арешту з майна не заперечує. Разом із заявою надав копії матеріалів досудового розслідування, які необхідні для розгляду клопотання.
Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього документи, та вислухавши думку представника, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, на підставі ч. 1 ст. 174 КПК України, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Слідчим суддею встановлено, що 16.10.2024 року було проведено невідкладний обшук автомобіля «Volkswagen Touareg» з д.н.з. НОМЕР_1 , який був розташований за адресою: м. Одеса, вул. Дігтярна, 9.
Згідно наданої відповіді начальника Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях ОСОБА_6 №359 від 31.01.2025 року вбачається, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів за ОСОБА_4 зареєстрований з 16.09.2005 року по даний час автомобіль «Volkswagen Touareg» з д.н.з. НОМЕР_1 . Крім того, зазначено, що в базах даних сервісного центру МВС наявні відмітки про накладення арешту на вищевказаний автомобіль Рівненським міським відділом ДВС (вихідний лист ДВС від 15.04.2010 року №8663П/10 та від 02.04.2012 року №39-8704П).
Отже вбачається, що, на даний час, автомобіль «Volkswagen Touareg» з д.н.з. НОМЕР_1 є власністю ОСОБА_4 , який у даному кримінальному провадженні не має статусу підозрюваної особи. Крім того, будь-яких аргументів, які б свідчили про необхідність подальшого арешту майна в рамках даного кримінального провадження не наведено. Більш того слідчий звернувся до слідчого судді із заявою, якою не заперечує проти скасування арешту в цій частині майна.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що заборона розпорядження (відчуження) та користування майном не виправдовує потреб досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та такого втручання у права та інтереси конкретної фізичної особи як володільця майна, а тому приходить до висновку про відсутність перешкод для скасування арешту майна.
Таке рішення виходить з позиції розумності та співмірності обмеження права власності, права володіти та розпоряджатись майном та наслідків такого арешту для особи.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1