Справа № 202/9523/24
Провадження № 1-кп/202/797/2025
УХВАЛА

Іменем України

10 березня 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

провівши в залі суду в м. Дніпрі судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 06.02.2024 року, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України,

за участі сторін кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ВСП у ЗСУ обвинуваченому ОСОБА_3 строком на 60 днів, при цьому посилався на продовження існування ризиків, що передбачені п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого і обвинувачений заперечували щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ВСП, захисник заявив клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою і клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження,приходить до наступних висновків.

Ознайомившись з матеріалами клопотань, суд враховує те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином тощо; підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України, за яким законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, ОСОБА_3 зможе переховуватися від суду з метою уникнення покарання, оцінивши негативні наслідки переховування як менш несприятливі, ніж обмеження, пов`язані з триманням під вартою як запобіжним заходом.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що обвинувачений має мотив та можливість внаслідок того, що будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу, що фактично створить умови для здійснення впливу на свідків, які не допитані безпосередньо у судовому засіданні.

Ураховуючи те, що встановлено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, може впливати на недопитаного судом свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Разом з тим, підстав, які б виключали можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не вбачається, доказів, які б підтверджували неможливість на даний час перебування останнього під вартою суду не надано.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що запобігти вище зазначеним ризикам та забезпечити належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому суд приходить до висновку у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 і відмові у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.331, 350 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 з тримання під вартою на особисте зобов`язання, - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 ,- задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шістдесят днів, тобто до 08 травня 2025 року, включно.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуюча: ОСОБА_1