Справа № 298/754/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: захисника - адвоката - ОСОБА_5 , прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/23/25 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 08 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 08 січня 2025 року задоволено клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_9 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Продовжено строк тримання під вартою підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0000058 від 13 березня 2024 року, тобто до 19 лютого 2025 року, із визначенням застави у розмірі ста шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 484480 (чотириста вісімдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят) гривень.

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

З матеріалів вбачається, що слідчий слідчого відділення відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_8 за погодженням із прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000058 від 13 березня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Слідчий вказує, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропних речовин, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчинених організованою групою.

Зазначається, що 19.09.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307 КК України.

19.09.2024 слідчим суддею Великоберезнянського районного суду було обрано запобіжний захід щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави 700000,00 гривень, строком до 17.11.2024 включно.

22.10.2024 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.307 КК України.

14.11.2024 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду було продовжено запобіжний захід щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави 484 480,00 гривень, строком до 10.01.2025 включно.

З огляду на вищенаведене, слідчий за погодженням з прокурором просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України, на 60 діб в межах строку досудового розслідування.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказала на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а заявлені прокурором ризики, передбачені п. п.1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та не втратили своєї актуальності, у зв`язку з чим застосування більш м`яких запобіжних заходів фактично буде недостатніми для запобігання даним ризикам, а також те, що обставини, які стали підставою для продовження строку досудового розслідування, зокрема, складність кримінального провадження та неможливість завершення досудового розслідування була зумовлена потребами в проведенні ряду процесуальних дій, слідчий суддя прийшла до висновку, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 необхідно продовжити на строк до 19.02.2025 включно. Разом з тим, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя врахувала характер вчиненого кримінального правопорушення, і вважала, що застава саме у розмірі 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб буде достатньою та гарантуватиме виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваної ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді від 08.01.2025 скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити та застосувати відносно ОСОБА_7 менш суворий запобіжний захід домашній арешт. В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує на необґрунтованість пред`явленої підозри, а також недоведеність прокурором заявлених у клопотанні ризиків неналежної поведінки підозрюваної ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, захисника - адвоката ОСОБА_5 , який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора - ОСОБА_6 , який заперечив доводам апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 197 КПК України.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 містить в собі обґрунтований виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, подальше тримання під вартою останньої є виправданим та наведено обставини, які вказують на перешкоджання завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу.

Беручи до уваги вищевикладене та зважаючи на наявність обставин, зазначених в ч. 3 ст. 199 КПК України, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а також те, що прокурором доведено, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, що свідчить про неможливість їх запобіганню застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином забезпечить проведення процесуальних дій і виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав згідно вимог ст. 199 КПК України для продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 .

Крім того, слідчий суддя також дослідив доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, а саме ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.11.2024, якою строк тримання підозрюваної ОСОБА_7 під вартою продовжено до 10.01.2025 та з урахуванням необхідності виконання ряду процесуальних дій, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваної ОСОБА_7 під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не змінилися, та не зменшилися.

Отже, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді про необхідність збереження обраного запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 належним чином мотивовані та підтверджуються наданими матеріалами. В клопотанні зазначені законні та обґрунтовані підстави, які вказують на необхідність продовження обраного запобіжного заходу, а також, беручи до уваги характер та ступінь тяжкості злочинів у вчиненні, яких підозрюється ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про продовження строку його тримання під вартою.

В апеляційній скарзі не зазначено переконливих доказів про зменшення або відсутність ризиків, вказаних в клопотанні та встановлених слідчим суддею.

Викладені в апеляційній скарзі доводи, зокрема, що судом не взято до уваги підстави, які достатні і необхідні для зміни підозрюваній ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, зокрема обставини, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. До того ж обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання і такі враховані при прийнятті рішення про продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу та не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення слідчого судді.

Переглядаючи законність прийнятого рішення в межах доводів поданої апеляційної скарги захисника про визначення непомірного розміру застави, колегія суддів вважає, що визначений розмір застави в повній мірі узгоджується з положеннями ст. 182 та ч. 3 ст. 183 КПК України.

Так, відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Також, згідно з ч.4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 КК України.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На даному етапі досудового розслідування, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді про те, що розмір застави 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде співмірним та пропорційним щодо конкретної особи, необхідним і достатнім для забезпечення виконання підозрюваною, покладених на неї обов`язків та досягненню завдань кримінального провадження. Визначений слідчим суддею розмір застави здатен досягти цієї мети та зможе запобігти підтвердженим ризикам та об`єктивно встановленим у кримінальному провадженні даним щодо кримінально карної діяльності ОСОБА_7 .

При цьому, апеляційний суд, окрім наведеного вище, бере до уваги й те, що стороною захисту не надано будь-яких доказів, у тому числі і про майновий стан підозрюваної ОСОБА_7 , які б свідчили про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного, що в свою чергу свідчить про те, що підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_7 апеляційним судом не встановлено.

Апеляційним суд бере до уваги аргументи, які наведені захисником підозрюваної у апеляційній скарзі, проте в даному конкретному випадку, колегія суддів приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконання процесуальних рішень по справі.

З огляду на викладене вимоги апеляційної скарги захисника щодо скасування ухвали слідчого судді про продовження щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, у вигляді домашнього арешту, задоволенню не підлягають.

З урахуванням конкретних обставин та зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», порушень норм міжнародного права та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, не може бути задоволена, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 08 січня 2025 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді