Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/915/25
У Х В А Л А

20 січня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000886 від 22.04.2024,

ВСТАНОВИВ:

слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , звернулась з клопотанням, погодженим прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, а саме на транспортний засіб марки та моделі: ЗАЗ966, з номером та серією знака: НОМЕР_1 , з НОМЕР_2 , з номером двигуна НОМЕР_3 , який належить підозрюваному ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання його автор зазначив, що слідчими СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000886 від 22.04.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 191 КК України.

За версією сторони обвинувачення, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 18.12.2019, у виконувача обов`язків генерального директора КП «Плесо» ОСОБА_5 , винник злочинний умисел на внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та їх видачу, за попередньою змовою групою осіб, з метою заволодіння бюджетними коштами під час виконання будівельних робіт по об`єкту будівництва «Розчистка та ремонт споруд на озері Голубе (ставок Блакитний) в Подільському районі м. Києва», а саме внесення недостовірних відомостей в частині обсягів та вартості виконаних робіт до Актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт /та витрати/ за формою КБ-3.

У подальшому, директор ТОВ «Будівельні технології», з метою доведення спільного злочинного умислу до кінця, у період з 19.12.2019 по 25.12.2019 перебуваючи у приміщенні КП «Плесо» за адресою: м. Київ, вул. Микільско-Слобідська, 7 в Дніпровському районі міста Києва, передав для підпису виконувачу обов`язків генерального директора КП «Плесо» ОСОБА_5 , як представнику замовника будівельних робіт, Акт №1 про приймання виконаних робіт за грудень 2019 року, Акт №2 вартості устаткування до акта приймання виконаних будівельних робіт №1, Акт №1/1 (коригування до акту №1) приймання виконаних будівельних робіт, а також Акт №1/2 (коригування до акту №1) приймання виконаних будівельних робіт.

Надалі, виконувач обов`язків генерального директора КП «Плесо» ОСОБА_5 , з метою доведення спільного злочинного умислу до кінця, достеменно розуміючи, що до вищевказаних актів про приймання виконання будівельних робіт, внесено недостовірні відомості, щодо обсягів та вартості виконаних робіт, у невстановленому досудовим розслідуванні часі, однак не пізніше 25.12.2019, перебуваючи за місцем знаходження КП «Плесо», за адресою: м. Київ, вул. Микільско-Слобідська, 7 в Дніпровському районі міста Києва, завірив власними підписами у відповідних графах актів про виконання будівельних робіт та проставив відтиски печаток підприємства, тим самим надавши їм офіційного змісту.

Після цього, ОСОБА_5 надав вказані акти посадовим особам КП «Плесо» для здійснення оплати будівельних робіт на користь ТОВ «Будівельні технології».

В подальшому, на підставі вищевказаних актів посадовими особами КП «Плесо» на користь ТОВ «Будівельні технології» здійснено оплати відповідно до платіжних доручень від 21.12.2019 в розмірі 1 176 258.12 грн. та 4 951,80 грн., тим самим ОСОБА_5 забезпечив видачу, тобто використання завідомо неправдивих офіційних документів, а саме: Акту №1 про приймання виконаних робіт за грудень 2019 року та Акту №2 вартості устаткування до акта приймання виконаних будівельних робіт №1.

Просить проводити судовий розгляд без виклику власника майна.

Слідчий суддя прийшов до переконання щодо розгляду даного клопотання без повідомлення власника майна, оскільки це необхідно для забезпечення арешту майна.

Автор клопотання у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі та просив таке задовольнити.

Дослідивши доводи та матеріали клопотання слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (ч. 1 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч. 2 ст. 170 КПК).

Метою арешту, згідно з положеннями ч. 2 ст. 170 КПК, є забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК).

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК).

Слідчим суддею з`ясовано, що 06.12.2024 ОСОБА_5 в межах кримінального провадження №0000886 від 22.04.2024, яке розслідується слідчими СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 191 КК України.

10.12.2024 ухвалою слідчого судді у справі № 758/15716/24 задоволено частково клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного визначених в ухвалі слідчого судді обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно долучених до клопотання матеріалів, прокурором заявлено цивільний позов про відшкодування завданої криманальним правопорушенням майнової шкоди у кримінальному провадженні №0000886 від 22.04.2024 у сумі 174 940,79 грн.

Згідно реєстраційної картки транспортного засобу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником автомобіля марки та моделі: ЗАЗ966, з номером та серією знака: НОМЕР_1 , з НОМЕР_2 , з номером двигуна НОМЕР_3 .

Ризиком, для запобігання якого необхідне накладення арешту, є можливість відчуження цього майна власником (підозрюваним). З накладенням арешту втрачається можливість особи відчужити цей актив на користь третіх осіб. Отже, може бути виконане завдання арешту майна, а саме запобігання можливості його відчуження.

Слідчий суддя зазначає, що арешт майна у цьому випадку необхідний для забезпечення задоволення заявленого у справі цивільного позову, а таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки встановлює лише заборону розпоряджатися майном та відчужувати його (тобто, не забороняє користування), а також підлягає оскарженню, відповідно до норм процесуального законодавства щодо оскарження рішень слідчої судді, та скасуванню у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 174 КПК.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення поданого клопотання.

Керуючись ст.ст.170-173, 309 КПК, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000886 від 22.04.2024 - задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки та моделі: ЗАЗ966, з номером та серією знака: НОМЕР_1 , з НОМЕР_2 , з номером двигуна НОМЕР_3 , що на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1