справа № 279/5747/24,
провадження 1-в/279/85/25
У Х В А Л А іменем України
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені клопотання засудженого ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», -
Засуджений ОСОБА_3 , який відбуває покарання в Коростенській ВК №71 звернувся до суду з заявою про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 18.07.2024 року.
Засуджений, прокурору, представник Коростенської ВК № 71 належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
ОСОБА_3 був засуджений вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08.07.2019 засуджено за ч.3 ст.185, ст.75, ст.76 КК України встановивши іспитовий строк в 2 роки.
06.11.2020 вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.286, ст.71, ч.3 ст.78 КК України до покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 31.03.2021 вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06.11.2020 в частині призначеного покарання скасовано. ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.286, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
04.02.2021 вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_3 засуджено за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 27.07.2021 вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04.02.2021 в частині призначення покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України скасувати. В решті вирок суду першої інстанції залишено без змін.
Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 29.09.2021 визначено порядок застосування покарання засудженому ОСОБА_3 за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04.02.2021, на підставі ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням покарання призначеного за вироком Житомирського апеляційного суду від 31.03.2021, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
ОСОБА_3 був звільнений 16.10.2023 умовно-достроково з невідбутою частиною покарання на 1 рік 1 міс. 8 днів.
Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13.09.2024 ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.125, ст.71 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят), у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць 8 (вісім) днів. На підставі ч.3 ст.72 КК України основне покарання у виді штрафу виконувати самостійно.
18 липня 2024 року набрав чинності Законом України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон).
Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).
Згідно п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.
09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).
Згідно вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч.6 ст.3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.
Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.
Зі змісту вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08.07.2019 слідує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_3 вчинив в 2018 році, вартість викраденого майна складає 500 грн., тобто не перевищує два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для працезданих осіб, який встановлений станом на 01 січня 2018 року, згідно із ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», в розмірі 1762,00 грн., тому засуджений ОСОБА_3 підлягає звільненню від покарання, у зв`язку з усуненням караності діяння.
Відповідно до ухвали Житомирського апеляційного суду від 31.03.2021 ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.286, ч.1 ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком суду частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08.07.2019 і до відбуття призначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
Оскільки засуджений ОСОБА_3 підлягає звільненню від покарання, призначеного вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08.07.2019 за ч.3 ст.185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, підстави застосування ч.1 ст.71 КК України відпали.
Зі змісту ухвали Житомирського апеляційного суду від 27.07.2021 слідує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_3 вчинив в 2020 році, вартість викраденого майна складає 1008,37 грн., тобто не перевищує два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для працезданих осіб, який встановлений станом на 01 січня 2020 року, згідно із ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», в розмірі 2102,00 грн., а тому засуджений ОСОБА_3 підлягає звільненню від покарання, у зв`язку з усуненням караності діяння.
13.09.2024 вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.125 КК України до покарання за сукупністю вироків призначено за правилами ст.71 КК України шляхом повного приєднання до покарання призначеного за цим вироком суду невідбутої частини покарання, призначеного вироком Житомирського апеляційного суду від 31.03.2021 року та визначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят), у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць 8 (вісім) днів.
Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).
Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).
Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.
Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08.07.2019 та ухвалою Житомирського апеляційного суду від 27.07.2021 завдав матеріальної шкоди потерпілим на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 1 січня звітного року, у якому була скоєна крадіжка (2019, 2020), тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про звільнення засудженого ОСОБА_3 від призначеного покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України.
Однак, оскільки ОСОБА_3 засуджено за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13.09.2024 за ч.1 ст.125, ч.1 ст.71 КК України, а тому він підлягає відбуттю покарання за вказаним вироком.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, ч. 2 ст.74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» задовольнити частково.
На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання призначеного за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08.07.2019 за ч.3 ст.185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.
На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання призначеного за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04.02.2021 за ч.3 ст.185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння
Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженим за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13.09.2024 за ч.1 ст.125 ст.71 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят), у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць 8 (вісім) днів.
На підставі ч.3 ст.72 КК України основне покарання у виді штрафу виконувати самостійно.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 19.12.2024.
Копію ухвали направити до Державної установи «Коростенська виправна колонія №71», прокурору, засудженому.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в семиденний строк з дня отримання копії ухвали.
Суддя:
Копія згідно з оригіналом