Справа № 545/377/25
Провадження № 1-в/545/83/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2025 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі Полтавського районного суду Полтавської області клопотання захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Тамарино, Бериславського району, Херсонської області, до засудження проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, військовослужбовця, раніше не судимого,

Засуджений: вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.10.2022 за ч. 5 ст. 426-1, ч. 1 ст. 119, ч.1 ст.70 КК України до 8 років позбавлення волі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13.12.2022 року вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.10.2022 залишено без змін. Постановою Верховного Суду ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13.12.2022 року скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02.11.2023 вирок Центрально-Міського районного суду Дніпропетровської області від 20.10.2022 за ч. 1 ст. 119 КК України скасовано і провадження в цій частині закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Вважати засудженим за ст.426-1 ч.5 КК україни до 8 років позбавлення волі. Постановою Верховного Суду від 15.10.2024 вирок Центрально-Міського районного суду Дніпропетровської області від 20.10.2022 та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02.11.2023 змінено та кримінальне провадження за ч. 5 ст. 426-1 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України та ухвалено вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 1 ст. 119 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

в с т а н о в и в:

Захисник засудженого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , вказавши, зокрема, що ОСОБА_4 відбув необхідну частину строку покарання для застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення, не має стягнень, характеризується позитивно, брав активну участь у програмах і заходах, які реалізуються в установі. Також зазначав , що засуджений має заохочення за сумлінне тсавлення до праці, був залучений до благоустрою колонії проте, з незрозумілих причин, таке заохочення не було занесене до особової справи ОСОБА_4 адміністрацією ДУ"Криворозька виправна колонія №80". Враховуючи невеликий стрк відбування покарання в ДУ "Крюківська виправна колонія (№29)" не мав можливості працевлаштуватись та отримати заохочення. Вважав, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, просив звільнити йог від відбування покарання умовно-достроков за ст. 81 КК України.

Захисник ОСОБА_6 в клопотанні просив розгляд справи проводити без його участі та задовольнити клопотання.

Засуджений в судовому засіданні просив задовольнити клопотання його захисника. Зазначив, що шкодує про скоєне, вину визнає.

Представник колонії клооптання не підтримав.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ч.ч.2,3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 1/2 частини строку покарання призначеного судом за нетяжкий злочин.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.10.2022 за ч. 5 ст. 426-1, ч. 1 ст. 119 КК України до 8 років позбавлення волі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13.12.2022 року вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.10.2022 залишено без змін. Постановою Верховного Суду ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13.12.2022 року скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02.11.2023 вирок Центрально-Міського районного суду Дніпропетровської області від 20.10.2022 за ч. 1 ст. 119 КК України скасовано і провадження в цій частині закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Вважати засудженим за ст.426-1 ч.5 КК україни до 8 років позбавлення волі. Постановою Верховного Суду від 15.10.2024 вирок Центрально-Міського районного суду Дніпропетровської області від 20.10.2022 та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02.11.2023 змінено та кримінальне провадження за ч. 5 ст. 426-1 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України та ухвалено вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 1 ст. 119 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки

Початок строку 01.04.2022 року, кінець строку 31.03.2025 року. Станом на час розгляду справи відбув більше встановлених законом 1/2 строку покарання.

За період відбування покарання в ДУ "Крюківська виправна колонія (№29)" заохочення та стягнення відсутні. Також за час відбування покарання в ДУ "Криворіжська виправна колонія (№80)" характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. (зворот а.с.45)

Згідно характеристики від 03.02.2025, затвердженої начальником ДУ «Крюковської виправної колонії (№ 29) ОСОБА_4 на теперішній час характеризується посередньо. Періодично залучається та бере участь у роботах з благоустрою установи і прилеглих до неї територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт із забезпечення установи продовольством (зворот а.с.45). Також згідно висновку щодо ступеня виправлення зазначено, що засуджений не став на шлях виправлення (не довів своє виправлення) та не можу бути представлений до заміни покарання до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України, загальний бал 63 при мінімальному 64 бали (а. с. 52). Згідно матеріалів справи після звільнення має можливість проживати за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право-слухняної поведінки.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Так, згідно матеріалів справи засуджений ОСОБА_4 з 06.04.2022 перебував в ДУ "Криворізька УВП (№3), з 17.02.2023 перебував в ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)", з 10.08.2023 перебував в ДУ "Криворізька УВП (№3), з 21.12.2023 перебував в ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)". Згідно повідомлення № 80/5-1263 від 11.02.2025 ДУ "Криворізької виправної колонії (№80)" зазначено, що ОСОБА_4 вибув 22.11.2024 до ДУ «Крюковська виправна колонія (№29)».

У період відбування в установі ДУ "Криворізька виправна колонія (№80) ОСОБА_4 до праці не залучався, що підтверджується довідками від 11.02.2025 (а. с. 84-85). Інші відомості щодо залучення до праці матеріалах особової справи відсутні.

В подальшому ОСОБА_4 19.12.2024 прибув до ДУ «Крюковська виправна колонія (№29)». Згідно витягу з протоколу №30 були розглянуто на комісії ДУ «Крюковська виправна колонія (№29)» 26.12.2024 питання щодо умовно-дострокового звільнення за ст. 81 КК України, де було відмовлено в представленні матеріалів в суд ОСОБА_4 як такому, що не став на шлях виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці (т. 2 а. о. с. 96).

Варто зазначити, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після переконання в тому, що засуджений сумлінною поведінкою, ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Захисник ОСОБА_7 в письмових поясненнях вказує, що засуджений постійно залучається до робіт з благоустрою і виконує їх. Також засуджений більшу частину строку покарання перебував в умовах СІЗО № 3, де обвинувачених не працевлаштовували, тільки залучали до робіт з благоустрою.

Разом із тим, перебуваючи в ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)" згідно повідомлення № 80/5-1263 від 11.02.2025 ДУ "Криворізької виправної колонії (№80)" ОСОБА_4 у період відбування в установі ОСОБА_4 до праці не залучався, чим підтверджується довідками від 11.02.2025 (а. с. 84-85). Отже, згідно матеріалів справи за час перебування у вищевказній установі ОСОБА_4 не був працевлаштований.

Суд враховує, що наявність у засудженого родинних зв`язків, малолітніх дітей, характеристика засудженого, за період строку відбуття покарання, що передував вирішенню питання про умовно-дострокове звільнення та залучення до робіт з благоустрію, а, також, відсутність стягнень, не є безумовними підставами для застосування до нього положень ст. 81 КК України, а враховуються у сукупності з іншими обставинами при вирішенні питання про можливість звільнення особи умовно-достроково від відбування призначеного покарання.

Доводи клопотання захисника про позитивну характеристику засудженого, належним чином виконування ним всіх обов`язків, які передбачені ч. 3 ст. 107 КВК, дотримання дисципліни, виконання робіт з благоустрою установи, відсутність доган або інших дисциплінарних стягнень не є достатніми для висновку про його виправлення.

Суд зауважує, що дотримання порядку та умов відбування покарання, виконання робіт з благоустрою установи, а також добросовісна поведінка засудженого, відповідно до ст.9 КВК України та ст. 3 розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покароань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 № 2823/5, є його обов`язком, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Захисник посилається на те, що з огляду на невеликий проміжок часу відбування покарання в ДУ "Крюковська виправна колонія (№29)" ОСОБА_4 не був працевлаштований.

Разом з тим, суд враховує поведінку засудженого за весь період строку відбування покарання, а не тільки за останній час після прибуття 19.12.2024 засудженого та перебування в ДУ «Крюковська виправна колонія (№29)», оскільки перебуваючи в ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)" майже півтори року, засуджений працевлаштований не був та заохочень за весь період відбування покарання не мав.

Окрім того, захисник заперечує висновок щодо ступеню виправлення засудженого та посилається, на характеристику засудженого, відповідно до якої останній виконує роботи з благоустрою, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, ризик ймовірної небезпеки для супільства оцінюється як низький. Засуджений, виконує індивідуальну програму соціально-виховної роботи. Інформація про вплив факторів ризику на поведінку засудженого: прогноз сприятливий.

Суд вважає, що вказані захисником відомості про поведінку засудженого, характеристика останнього та пояснення представника установи в судовому засіданні, про те що засджений усно виявляв бажання працювати, свідчать про започаткування позитивних змін в поведінці останнього, та про те, що засуджений почав ставати на шлях виправлення.

Разом із тим , враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_4 та його поведінку за весь період відбування покарання, а не лише за час, що предував зверненню до суду, суд вважає, що встановлені обставини у їх сукупності не дають підстави зробити виснововок, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення і до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, а тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537,539 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Клопотання захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1