Справа № 307/5544/24
Провадження № 1-кп/307/345/24
про призначення судового розгляду
05 березня 2025 рокум. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_6
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 25.12.2024 року призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.
У підготовчому судовому засіданні захисник, думку якої підтримала обвинувачена, заявила клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, через неповноту проведеного досудового розслідування. Зазначає , що слідчим було відмовлено у задоволенні клопотання про допит свідків та проведення слідчого ескперимента.
Прокурор заперечив проти задоволення даного клопотання та просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Потерпілий не заперечив щодо призначення справи до судового розгляду повідомивши, що претензій до овинуваченої він не має.
Заслухавши думку учасників судового провадження суд приходить до наступного висновку.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Положеннями ст. 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.
Такі вимоги щодо обвинувального акту вичерпно регламентовані ст. 291 КПК України. Будь-яких інших вимог, яким повинен відповідати обвинувальний акт, законодавцем не визначено.
Так, у ч. 2 ст. 291 КПК України зазначено, що обвинувальний акт має містити: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження.
Виходячи з аналізу зазначених норм, на думку суду, обвинувальний акт складено згідно з вимогами КПК, оскільки даний документ містить формулювання обвинувачення та інші визначені ч.2 ст. 291 КПК України вимоги, серед яких відсутні вимоги щодо повноти досудового розслідування, яке повинна встановлюватися за результатами судового розгляду та оцінки досліджених в судовому засіданні доказів. Відмова слідчого на стадії досудового розслідування у задоволенні клопотань захисника, не є підставою для повернення обвинувального акту та не перешкоджає призначенню кримінального провадження до судового розгляду по суті. Окрім цього згідно положень ст. 350 КПК України, сторона захисту не позбавлена права заявлення відповідних клопотань на стадії судового розгляду.
Отже, наведені у клопотанні сторони захисту доводи щодо невідповідності обвинувального акту закону, на переконання суду, не є підставами, у розумінні ст. 291 КПК України, для повернення обвинувального акту прокурору.
З огляду на зазначене у задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору слід відмовити.
Таким чином, судом встановлено, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 складений у відповідності з вимогами КПК України і поверненню прокурору не підлягає. Провадження за обвинувальним актом підсудне Тячівському районному суду Закарпатської області. Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні.
Сторони кримінального провадження інших клопотань щодо прийняття рішень, передбачених п. п. 1, 2, 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не заявили.
Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області відносно обвинуваченої ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.12.2024 року. 01.11.2024 року обвинувачену ОСОБА_4 звільнено з-під варти, у зв`язку з внесенням застави.
Клопотань про обрання, зміну чи продовження щодо обвинуваченої запобіжного заходу стороною обвинувачення, не надійшло.
Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити у відкритому судовому засіданні, так як обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.
За приписами п. 6 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.
Згідно з ч. 1 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.
Злочин, передбачений ч. 3 ст. 286-1 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.
За таких обставин, суд вважає, що представнику персоналу органу пробації слід доручити скласти досудову доповідь з інформацією, що характеризує обвинувачену.
Керуючись ст. ст. 110, 219, 314-316, 369, 376 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченої ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору.
Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.
У судове засідання викликати учасників судового провадження.
Відповідно до вимог ст. 314-1 КПК України та на підставі п. 6 ч. 3 ст. 314 КПК України доручити представнику персоналу органу пробації Тячівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, скласти досудову доповідь з інформацією, що характеризує обвинувачену:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, перебуває у цивільному шлюбі, з базовою середньою освітою, не працюючої, раніше не судимої.
Копію ухвали надіслати Тячівському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1