Справа № 344/4306/25
Провадження № 1-кс/344/2112/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження за № 0000025 від 09.03.2025

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обгрунтування якого посилався на те, що Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000025 від 09.03.2025, за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 № 170 від 09.03.2025, для перевезення військовозобов`язаних громадян призначено військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, водія ОСОБА_6 , стрільця відділення охорони взводу солдата ОСОБА_7 та стрільця відділення охорони взводу солдата ОСОБА_8 .

У зв`язку із чим, 09.03.2025 водій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , стрілець взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , на автомобілі марки «Seat» іноземної реєстрації НОМЕР_1 перевозили військовозобов`язаних, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , із м. Коломиї до м. Івано-Франківська.

Супровід транспортування на автомобілі марки «Форд Ка», іноземної реєстрації НОМЕР_2 , здійснював стрілець взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 .

Так, у невстановлений досудовому розслідуванні час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на перешкоджання виконання службових обов`язків військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зокрема, під час транспортування вказаних військовослужбовців по маршруту слідування м. Коломия м. Івано-Франківськ 09.03.2025, не пізніше 13 год 15 хв, у с. Одаї Івано-Франківського району автомобіль марки «Peugeot expert», д.н.з. НОМЕР_3 під кермуванням ОСОБА_4 , здійснив обгін автомобіля марки «Seat» іноземної реєстрації НОМЕР_1 , за кермом якого перебував водій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , підрізавши його. При цьому, автомобіль марки «Peugeot expert», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , зробив неодноразові різкі маневри у сторону автомобіля марки «Seat» іноземної реєстрації НОМЕР_1 , спричиняючи при цьому аварійну ситуацію. У зв`язку з цим водій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 з метою уникнення дорожньо-транспортної пригоди був вимушений припинити рух та здійснити зупинку на узбіччі. Автомобіль марки «Peugeot expert», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , зупинився попереду автомобіля марки «Seat». При цьому, ОСОБА_4 усвідомлював, що здійснює вимушену зупинку військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після зупинки автомобіля марки «Seat» іноземної реєстрації НОМЕР_1 , із автомобіля «Peugeot expert», д.н.з. НОМЕР_3 , вийшов ОСОБА_4 , який підійшов до водійських дверцят автомобіля марки «Seat», відкрив їх без дозволу працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 та розпочав грубо висловлюватись, зокрема, вимагати щоб відпустили його знайомого, який перебував у автомобілі марки «Seat», іноземної реєстрації НОМЕР_1 , та у разі невиконання його вимоги, ОСОБА_4 знайде зброю і вирішить вказану ним проблематику по іншому.

В ході вказаної події, із пасажирського місця автомобіля марки «Seat» вийшов ОСОБА_7 , який як і водій автомобіля був одягнений у військову форму українського взірця із наявними відповідними шевронами, та підійшов до ОСОБА_4 для представлення своєї особи і пояснення правових підстав для транспортування військовозобов`язаних.

Крім цього, працівник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «Форд Ка», іноземної реєстрації НОМЕР_2 , об`їхав авто нобіль марки «Peugeot expert», д.н.з. НОМЕР_3 , та зупинився попереду нього. Після цього, ОСОБА_8 , який також був одягнений у військову форму українського взірця, вийшовши із автомобіля марки «Форд Ка», підійшов до ОСОБА_4 для спроби надати пояснення щодо законності дій працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Водночас, зважаючи на емоційний стан ОСОБА_4 , останній не сприймав інформацію, продовжував скандалити для привернення уваги. В цей час, ОСОБА_4 пішов до свого автомобіля «Peugeot expert», д.н.з. НОМЕР_3 , з якого взяв дерев`яний предмет схожий на биту та попрямував із вказаним предметом до працівників ІНФОРМАЦІЯ_7 із вимогою відпустити військовозобов`язаних, які знаходились в автомобілі марки «Seat», іноземної реєстрації НОМЕР_1 .

У подальшому із прилеглого до дороги будинку вийшли люди, які приймали участь у похоронній процедурі та підійшли до місця події.

При цьому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що перед ним знаходяться військовослужбовці Збройних Сил України, які перебувають при виконанні своїх службових обов`язків, повідомив присутнім людям, що невідомі особи у формі (показавши на працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 ) викрали людей та протиправно утримують у автомобілі марки «Seat», іноземної реєстрації НОМЕР_1 та їх потрібно звільнити.

Таким чином ОСОБА_13 ввів в оману присутніх на місці події сторонніх осіб, які, не усвідомлюючи, що вони здійснюють перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, окружили автомобіль марки «Seat», іноземної реєстрації НОМЕР_1 , заблокували автомобіль щоб автотранспорт не міг рухатись. Також вказані особи заблокували водійські дверцята автомобіля, щоб водій не вийшов із авто. Крім того, зазначені особи оточили працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , не давши останнім можливості підійти до автомобіля, що унеможливило виконання визначених обов`язків останніми.

У подальшому, невстановлені цивільні особи, не усвідомлюючи, що вони здійснюють перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, відкрили ззовні двері та випустили чотирьох військовозобов`язаних мобілізованих осіб: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які самостійно без дозволу працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 покинули місце події у невідомих напрямках.

Вищевказані дії ОСОБА_4 призвели до перешкоджання законній діяльності Збройним Силам України в особливий період.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженець с. Жукотин, Коломийського району, Івано-Франківської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України.

09 березня 2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

10 березня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку, протоколами допиту свідків, протоколами огляду та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

У відповідності до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 114-1 КК України, є тяжким злочином, санкція статті якого передбачає покарання позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки вони йому відомі; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_4 , знаючи інших осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину, може розголошувати останнім інформацію про хід досудового розслідування та приховувати докази їхніх злочинних дій; вчинити інше кримінальне правопорушення Так, ОСОБА_4 є особою, яка знаходиться у розшуку ТЦК та СП, та будучи підозрюваним у вчиненні тяжкого злочину проти основ національної безпеки, а також особою, яка неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав викладених в ньому обставин, просив задоволити без визначення застави.

В судовому засіданні захисник підозрюваного просив відмовити в задоволенні клопотанні, оскільки на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, одна з яких є дитиною з інвалідністю І групи.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

09 березня 2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

10 березня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вирішуючи дане клопотання враховую вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення, характеризуючих особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, та те, що він раніше не судимий, а також на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, одна з яких є дитиною з інвалідністю І групи.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На виконання зазначених вимог слідчий суддя, враховуючи обставини кримінального правопорушення та стадію досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, вважає за можливе одночасно визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому слідчий суддя враховує, що виходячи з практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що у зв`язку з наведеним та з урахуванням тяжкості злочину, його високого ступеня суспільної небезпеки, а також даних про особу підозрюваного та ризиків, встановлених слідчим суддею, останньому слід визначити заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на підозрюваного передбачених у ст. 194 КПК України додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім на даний час для забезпечення дієвості даного кримінального провадження. Саме такий розмір застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч. 1 ст. 197 КПК України).

З урахуванням положень ч. 1 ст. 197 КПК України, де визначено що строк дії ухвали про тримання особи під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, обсягу необхідних для проведення слідчих, процесуальних дій, термін тримання ОСОБА_4 , під вартою слід визначити на строк до 07 травня 2025 року, в межах строку досудового розслідування.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянина України, уродженця с. Жукотин, Коломийського р-ну Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 07 травня 2025 року року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань №12.

Визначити заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 65).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , на строк до 07 травня 2025 включно обов`язки:

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_14 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 12.03.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1