Справа № 296/946/25
УХВАЛА

Іменем України

(повний текст)

29 січня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердичів Житомирської області, громадянина України, одруженого, освіта середня, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.289 КК України, у кримінальному провадженні №0000898 від 03 грудня 2024 року,

встановив:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Житомирській області майор поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням, погодженим прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , відповідно до змісту якого просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 на 30 днів, без визначення розміру застави згідно вимог п. 1 п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий ОСОБА_6 зазначає, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000898 від 03.12.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.12.2024, близько 10 год 00 хв, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 перебували за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , який під час розмови запропонував їм вчинити розбійний напад на домоволодіння ОСОБА_10 , розташованого по АДРЕСА_3 , з метою заволодіння майном останнього шляхом проникнення до його житла та заподіяння йому тяжких тілесних ушкоджень, а також заволодіння його транспортним засобом, який знаходився в гаражному приміщенні на території цього домоволодіння.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, будучи обізнаними про те, що на території України діє правовий режим воєнного стану, котрий не було припинено та скасовано, 02.12.2024, близько 18 год 00 хв, ОСОБА_4 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на автомобілі марки та моделі ВАЗ 2107 д.н.з НОМЕР_1 , червоного кольору, під керуванням ОСОБА_4 , разом прибули до місця проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 , із заздалегідь приготовленими для застосування насильства предметами, а саме придбаним у ломбарді в цей же день пневматичним пістолетом «AS6 STI DUTYONE BLOW BACK», а також клейкою армованою стрічкою типу «скотч» сірого кольору.

Реалізуючи спільний умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого особами, які раніше вчинили розбій, діючи в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , діючи спільно і попередньо узгоджено між собою та з ОСОБА_9 , перебуваючи у приміщенні квартири потерпілого ОСОБА_10 та погрожуючи останньому заздалегідь приготовленим пневматичним пістолетом, почали вимагати у нього грошові кошти, при цьому здійснюючи постріли із цього пневматичного пістолету в різні частини тіла потерпілого.

З метою подолання можливого опору потерпілого, за допомогою клейкої армованої стрічки «скотч», ОСОБА_4 та ОСОБА_8 зв`язали руки ОСОБА_10 та, застосовуючи насильство, почали наносити йому руками та ногами удари в різні частини тіла, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на лобі зліва, садна на правій виличній ділянці, синця верхньої та нижньої губи, рани на підборідді, садна в ділянці правого вуха, рани лівої кисті, множинні шкіряні рани правої кисті, садна правого передпліччя та правого колінного суглобу, вертикальних ран на лівому стегні та садна лівої лопатки.

Під час вчинення розбійного нападу на домоволодіння ОСОБА_10 з метою заволодіння його майном, у ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 .

З цією метою, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , діючи узгоджено та з корисливих мотивів, взявши до рук ніж, нанесли потерпілому ОСОБА_10 не менше п`яти проникаючих колото-різаних поранень в область лівого стегна, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді різаних ран з пошкодженням кровоносних судин, внаслідок яких останній загинув на місці.

У подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_9 , заволоділи майном потерпілого ОСОБА_10 , а саме грошовими коштами в сумі близько 300 доларів США, золотою обручкою, вартістю 4317 гривень 47 копійок, а також з метою заволодіти транспортним засобом потерпілого, забрали з приміщення квартири ключі від автомобіля марки «ВАЗ 217230», який знаходився в гаражному приміщенні на території домоволодіння ОСОБА_10 та належав останньому.

Виконавши вищеописані дії, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 вийшли з квартири потерпілого на вулицю, де на них очікував ОСОБА_9 , після чого останні направились до розташованого на території вказаного домоволодіння гаражного приміщення, де знаходився належний ОСОБА_10 автомобіль марки та моделі «ВАЗ 217230», д.н.з НОМЕР_2 , сірого кольору, вартістю 137504 грн 46 коп., та незаконно заволоділи його транспортним засобом, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим завдали майнової шкоди на суму 137504 грн 46 коп.

04.12.2024, на підставі ст.208 КПК України, затримано громадянина ОСОБА_4

05.12.2024 громадянину України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187, п.п.6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

20.01.2025 громадянину України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про нову підозру та зміну підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 07.12.2024 щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 01.02.2025.

Постановою виконувача обов`язків керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_11 від 29.01.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 05.03.2025.

Необхідність продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою орган досудового розслідування обґрунтовує необхідністю запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що продовжують існувати

- підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення злочину, оскільки санкція ч.2 ст.115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі (п.1 ч.1 ст.177 КПК України);

- підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити речі чи предмети, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , після вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 , з метою приховання вчиненого ним кримінального правопорушення, вимив знаряддя скоєння злочину, речі у які він був одягнений під час вччинення злочину, а також передав викрадений автомобіль на зберігання ОСОБА_9 з метою його переховування. Знаряддя вчинення кримінального правопорушення на даний час достеменно не встановлено (п.2 ч.1 ст.177 КПК України);

- підозрюваний, перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь-яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх, так як частина свідків перебувають у товариських, сусідських відносинах з підозрюваним, проживають у тому ж населеному пункті (п.3 ч.1 ст.177 КПК України);

- ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обгрунтовується характером інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні подане клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав з підстав, викладених у клопотанні. Додатково зазначив, що ризики, передбачені положеннями частини першої статті 177 КПК України, на час розгляду клопотання є актуальними.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_12 в судовому засіданні заперечував щодо поданого клопотання. Зазначив, що не погоджується із обґрунтованістю підозри, така підозра базується на показах іншого учасника, ОСОБА_4 не вчиняв кримінального праворушення. Ризики зазначені в клопотанні, є безпідставними, переховуватись не буде, має міцні соціальні зв`язки та малолітню дитину на утриманні, одружений. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника. Просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, вислухавши учасників справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У відповідності до ч.5 цієї ж статті, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан; наявність судимостей; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає наступне.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття "обґрунтованості підозри", в оцінці цього питання слідчій судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства", "Нечипорук та Йонкало проти України", Європейський суд з прав людини наголошує, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обґрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

05 грудня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187, п.п.6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

20 січня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про нову підозру та зміну підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_4 , можливо, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України, що підтверджується, зокрема: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань; постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 05.12.2024; протоколами огляду місця події від 03.12.2024, 04.12.2024; постановою про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів досудового розслідування від 04.12.2024; повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру від 20.01.2025; вимогою; довідками; ухвалою суду №296/11284/24 від 07.12.2024; протоколом проведення слідчого експерименту; протоколами допиту свідка від 03.12.2024, 04.12.2024, 09.12.2024; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.12.2024; протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 04.12.2024; договором про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 03.01.2018; постановами про зняття відеозаписів з технічних засобів, що мають функції відеозапису від 11.12.2024; протоколами зняття показань з технічних приладів та технічних засобів від 11.12.2024; протоколами огляду предмету від 12.12.2024, 13.12.2024; заявою про залучення до провадження як потерпілого від 11.12.2024; протоколом допиту потерпілого від 11.12.2024; протоколом пред`явлення речей для впізнання від 17.12.2024; постановою про продовження строку досудового розслідування від 29.01.2025.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 07 грудня 2024 року у справі №296/11284/24 до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 01 лютого 2025 року.

Постановою виконувача обов`язків керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_11 від 29 січня 2025 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000898 від 03 грудня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, відповідно до ст.ст. 40, 42, 276, 277, 278 КПК України, до трьох місяців, а саме до 05 березня 2025 року.

При цьому, слідчий суддя враховує ризики, які не зменшились і продовжують існувати, які виправдовують тримання особи під вартою.

Зокрема, продовжує існувати ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі.

У справі "Ілійков проти Болгарії" (заява №33977/96) від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На обґрунтування ризику можливого переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя враховує, що тяжкість покарання збільшує його ймовірність, а також враховує особу підозрюваного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, починаючи з 2007 року, є раніше судимою особою.

Також продовжує існувати ризик знищити, сховати або спотворити підозрюваним речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки знаряддя злочину органом досудового розслідування ще не встановлено.

Слідчий суддя не виключає ризику вчиняти спроби впливу на підозрюваних та свідків у кримінальному провадженні з метою неможливості використання в суді в якості доказів показань останніх. Так, ОСОБА_4 інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину за попередньою змовою групою осіб, тобто інші підозрювані знайомі між собою.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним продовження існування ризику можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, враховуючи, що підозрюваний притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності та проти життя та здоров`я особи, що підтверджується довідкою № .

Вирішуючи питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчим суддею враховані вимоги п.3 і п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Водночас, даних про наявність підстав для зміни запобіжного заходу на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено.

З огляду на наведене, враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, беручи до уваги особу підозрюваного, який раніше судимий, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під вартою до 28 лютого 2025 року включно.

Відповідно до вимог п.2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Беручи до уваги приписи п.2 ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави слідчим суддею не визначається, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного вбивства.

Враховуючи вищевикладене, клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131, 132, 176-178, 183, 184, 193-194, 196-197, 199, 205 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28 лютого 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено 03 лютого 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1