Справа № 459/573/25
Провадження № 1-кп/459/36/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_8 ,

представника відділу у справах дітей ОСОБА_9 ,

представника сектору ювенальної поліції ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Шептицькому клопотання про застосування примусового заходу виховного характеру стосовно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000035 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_4 26.01.2025 року, близько 15.00 год., перебуваючи біля магазину «Сім/23», що по проспекті Шевченка, 25 в місті Шептицький, Львівської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс два удари кулаком правої руки в обличчя малолітньому ОСОБА_11 , внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в навколо орбітальні ділянці зліва, який відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Дізнавач СД Шептицького РВП ГУНП у Львівській області звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором Шептицької окружної прокуратури Львівської області, про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно ОСОБА_4 у вигляді застереження.

На обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.125 КК України. В період інкримінованих йому дій він не досяг 16 річного віку, тобто віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Під час судового розгляду прокурор клопотання підтримав.

Заперечень щодо задоволення клопотання не поступило.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_12 вину визнав повністю, вказав, що 26.01.2025 року, близько 15.00 год., перебуваючи біля магазину «Сім/23», що по проспекті Шевченка, 25 в місті Шептицький, Львівської області, наніс три удари кулаком правої руки в обличчя малолітньому ОСОБА_11 .

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру,відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння останнім фактичних обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності його позиції, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом неповнолітнього ОСОБА_12 та дослідженням даних, що характеризують його особу.

Учасникам розгляду справи розяснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, є кримінальним проступком.

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» застереження (п. 1 ч. 2 ст. 105 КК України), яке є одним із найм`якших заходів виховного характеру, може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, - та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.

Суд, ухвалюючи судове рішення у цій справі, керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу ХІ КК України.

Оскільки неповнолітній ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, не досягнувши віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння, він та його законний представник дализгоду на застосуванням примусового заходу виховного характеру, суд дійшов висновку про застосування стосовно нього примусового заходу виховного характеру у виді застереження.

Керуючись ст.ст. 497, 498, 501, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 статті 125 КК України, примусовий захід виховного характеру у виді застереження.

Речові докази, зазначені у постанові слідчого Шептицького РВП ГУНП у Львівській області від 05.02.2025 залишити при матеріалах справи.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1