Справа №: 630/654/24 Провадження № 1-кп/630/13/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

представника потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянув у закритому судовому засіданні обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 301, ч.4 ст.189 КК України,

УСТАНОВИВ:

19 липня 2024 року до Люботинського міського суду Харківської області з Харківської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 301, ч.4 ст.189 КК України. Кримінальне провадження внесено до ЄРДР №0000252 від 03.04.2024.

Ухвалою слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 23.05.2024р. обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого неодноразово продовжувався, і на даний час спливає. При цьому встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурором подано клопотання про продовження строків домашнього арешту ОСОБА_5 у зв`язку з тим що він може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, або вчинити нові злочини.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та вказала, що ризики стосовно ОСОБА_5 не зменшилися та не сплинули, хоча він продовжує виконувати покладені на нього обов`язки та зауважень зі сторони органу поліції до нього немає. Стосовно ОСОБА_5 залишаються існувати ризики переховуватися від суду, усвідомлюючи тяжкість покарання, впливати на потерпілу і свідків, як психологічно, так і фізично, з метою змінити їх покази на його користь. Окрім того ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні корисливого злочину, не працює, не має заробітку і може вчинити новий злочин проти потерпілої або свідків.

Представник потерпілої підтримав думку прокурора.

Захисник заперечував проти даного клопотання та вказав, що прокурором не доведено наявність ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілу, а також вчинення нового злочину. Усі можливі ризики на даний час сплинули, оскільки ОСОБА_5 з травня 2024 року перебуває під домашнім арештом. Він бажає влаштуватися на роботу, але перебуваючи під домашнім арештом не може цього зробити. Трудова книжка та заява про прийняття на роботу перебувають на «Турбоатомі», але ОСОБА_5 позбавлений можливості туди поїхати. Також вказав, що підозра ОСОБА_5 на даний час є лише припущенням.

Захисник заявив усне клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора та підтримав думку свого захисника і просив обрати домашній арешт у нічний час, щоб мати можливість їздити на роботу.

Вислухавши думку сторони обвинувачення та захисту, суд встановив, що строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 спливає, але судовий розгляд справи не закінчено, а ризики щодо нього, які було встановлені ухвалою слідчого судді від 23.05.2024, у повній мірі не сплинули та залишаються реальними.

Стороною захисту не спростовано ризики, та не подано доказів про їх хибність. При цьому суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри вже досліджувалася слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу 23.05.2024. На даній стадії суд не може давати оцінку доведеності обвинувачення. Таке питання вирішуватиметься судом на відповідній стадій розгляду кримінального провадження у нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту на даний час не зменшились. Так, обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення суворого покарання, оскільки не одружений, дітей не має, офіційно не був працевлаштований та не навчався, впливати на свідків та потерпілу з метою змінити їх покази на свою користь - або вчинити новий злочин, у тому числі щодо свідків чи потерпілої.

Як було встановлено слідчим суддею та відображено в ухвалі від 23.05.2024, ОСОБА_5 раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, не працює та не має постійного джерела доходу, не одружений, не має дітей, проживає разом із матір`ю. Відомостей про зміну цих даних, або появу нових обставин щодо його особи судом не отримано. Відомостей щодо працевлаштування ОСОБА_5 до цього часу стороною захисту надано не було.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи те, що з дня надходження до суду обвинувального акту судове провадження не завершене, тяжкість покарання, що може загрожувати обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, характер та обставини інкримінованих злочинів, суд приходить до переконання, що наведені обставини у своєму взаємозв`язку дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення. Продовжуючи строк дії домашнього арешту, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Встановлені під час обрання запобіжного заходу ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який. Діючий запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються ОСОБА_5 , кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт, продовживши строк дії даного запобіжного заходу.

За цих обставин клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який задоволенню не підлягає, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 315, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні усного клопотання захисника про заміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строків домашнього арешту задовольнити.

Продовжити застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 , строком на шістдесят днів, тобто до 18 квітня 2025 року включно.

Копію ухвали направити для виконання до Відділення поліції №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області.

Ухвала щодо продовження строку домашнього арешту може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 19.02.2025.

Суддя ОСОБА_1