Справа № 947/1088/25
Провадження № 1-кс/947/577/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000013 від 06.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання про арешт майна, 05.01.2025 року приблизно о 14:29 год., водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , командир взводу №1 роти №4 батальйону поліції особливого призначення в Одеській області, старший лейтенант поліції, перебуваючи поза службою, керуючи автомобілем «Nissan Leaf», р/н НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині просп. Небесної Сотні, неподалік буд. №89, в Київському районі м. Одеса, скоїв наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину у невстановленому місці.

Внаслідок даної ДТП неповнолітньому пішоходу ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження, з приводу яких останню було доставлено до КНП «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» Одеської обласної ради.

05.01.2025 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди був оглянутий автомобіль «Nissan Leaf», р.н. р/н НОМЕР_1 , який в подальшому був переданий власнику на відповідальне зберігання за адресою: м. Одеса, вул. Виїзна, 34А.

06.01.2025 року автомобіль «Nissan Leaf», р/н НОМЕР_1 був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Необхідність арешту вказаного транспортного засобу обґрунтовується необхідністю проведення слідчих дій та ряду судових експертиз, зокрема: авто-технічної, транспортно-трасологічної та інших, в яких виникне необхідність.

Таким чином, з метою збереження речових доказів, первинної обстановки після дорожньо-транспортної пригоди, виконання експертиз, виникла необхідність у накладені арешту на транспортний засіб.

Прокурор Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, проте долучив до клопотання заяву, в якій він просив клопотання задовольнити та розглянути у його відсутність.

Власник майна ОСОБА_6 та користувач майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялися про дату, час та місце розгляду клопотання належним чином.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України: «У випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу».

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000013 від 06.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.01.2025 року приблизно о 14:29 год., водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , командир взводу №1 роти №4 батальйону поліції особливого призначення в Одеській області, старший лейтенант поліції, перебуваючи поза службою, керуючи автомобілем «Nissan Leaf», р/н НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині просп. Небесної Сотні, неподалік буд. №89, в Київському районі м. Одеса, скоїв наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину у невстановленому місці.

05.01.2025 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди був оглянутий автомобіль «Nissan Leaf», р.н. р/н НОМЕР_1 , який в подальшому був переданий власнику на відповідальне зберігання за адресою: м. Одеса, вул. Виїзна, 34А.

Автомобіль «Nissan Leaf», р.н. НОМЕР_2 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного серії НОМЕР_3 , виданого 26.06.2020 року ТСЦ 5141, належить ОСОБА_6 .

Слідчим суддею встановлено, що транспортний засіб, який просить арештувати прокурор, відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки зберігає на собі сліди ДТП та необхідний для подальшого проведення експертиз.

Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою слідчого, відповідно до якої транспортний засіб було визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження.

У ході досудового розслідування виникла необхідність у дослідженні транспортного засобу з метою встановлення об`єктивних обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З клопотання та долучених в його обґрунтування матеріалів вбачається, що транспортний засіб згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України відноситься до речей, які зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що з метою встановлення істини по кримінальному провадженню та з`ясування причин дорожньо-транспортної пригоди потрібне детальне дослідження транспортного засобу за участю спеціалістів в галузі автотехніки, що свідчить про наявність необхідності у його арешті.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпеченні збереження зазначеного у клопотанні майна, з накладенням заборони відчуження, користування та розпорядження таким майном. В свою чергу не накладення арешту на майно, може призвести до його з нищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженню.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170 - 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000013 від 06.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на автомобіль «Nissan Leaf», р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного серії НОМЕР_3 , виданого 26.06.2020 року ТСЦ 5141 належить ОСОБА_6 .

Виконання ухвали про арешт майна покласти на прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1