Справа № 308/5607/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

у складі учасників справи:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

кримінальне провадження 1-кп/308/411/24

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Ужгороді клопотання захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000356, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20 листопада 2023 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, українка, уродженка м.Ужгород, Закарпатської області, раніше не судима, не працююча, не заміжня, зареєстрована та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.305 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Ужгород, Закарпатської області, громадянин України, українець за національністю, не працюючий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.307 КК України,-

встановив:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000356, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20 листопада 2023 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.305 КК України та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.307 КК України.

18.12.2024 року від захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу відносно його підзахисної в якому просить застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт в нічний час доби. Посилається на той факт, що судом вже досліджена значна частина доказів наданих прокурором, його підзахисна частково визнає свою вину, буду надавати покази та всіляко сприяти оперативному розгляду справи. Визначений судом розмір застави для неї є непомірним, вона проживає одна, на її піклуванні та отриманні перебуває непрацездатна мама, яка потребує постійного догляду та медикаментозного лікування. Відповідні докази долучені до матеріалів клопотання.

Обвинувачена ОСОБА_6 клопотання захисника підтримала, вказала, що визнає свою вину частково, однак готова надавати покази, зокрема і щодо іншої особи яка перебуває у розшуку гр. ОСОБА_8 , оскільки саме його дії спонукали її до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 305 КК України. Просила клопотання задовольнити, оскільки на даний час її допомоги потребує її мама.

19.12.2024 року від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу відносно його підзахисного, в якому просить застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт в нічний час доби. Посилається на той факт, що судом вже досліджена значна частина доказів наданих прокурором, яка лише частково підтверджує причетність його підзахисного до вчинення вказаного правопорушення, а саме на даний час це лише один епізод, його підзахисний частково визнає свою вину, готовий давати покази та сприяти судовому. Крім того, його підзахисний є єдиним сином, матір якого потребує постійного догляду, на даний час за нею здійснює догляд його батько, який з матір`ю розлучений, однак він теж має низку хронічних захворювань та потребує тривалого лікування, що позбавляє можливості піклуватись про колишню дружину. Тому просить врахувати вказані обставини та задовольнити клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити

Прокурор в судовому засіданні, зазначив, що в цілому заперечує щодо задоволення клопотання, разом з тим просить врахувати суд, що обвинувачені готові надавати покази, сприяти оперативному розгляду справи та частково визнають вину.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовуються клопотання, та матеріали справи в межах заявлених клопотань, суд встановив наступне.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 листопада 2024 року продовжено строк тримання під вартою із раніше визначеним розміром застави.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовуються клопотання, та матеріали справи в межах заявлених клопотань, суд встановив наступне.

Статтею 29 Конституції України регламентовано, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Судом встановлено, що в основі заявлених клопотань сторони захисту про зміну та скасування запобіжного заходу наведені наступні аргументи та доводи:

- за час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу до обвинувачених значно зменшились, оскільки досліджена значна частина доказів;

- тривалий час перебування обвинувачених під вартою - понад 1 рік;

- часткове визання вини та готовність надавати покази;

- необхідність здіснення догляду за непрацездатними хорими батьками похилого віку, за відсутності інших доглядальників.

Вирішуючи питання про можливість зміни вказаного запобіжного заходу, суд виходить із таких міркувань.

Згідно з ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (щодо прав особи, яка позбавлена свободи внаслідок арешту або тримання під вартою) забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи (Рішення у справі Yeloyev проти України від 6 листопада 2008 року, заява № 17283/02, параграф 64).

При цьому, кримінальне процесуальне законодавство не визначає переліку підстав зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, а ст. 201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У силу ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний, крім передбачених ст. 177 КПК України ризиків, оцінити у сукупності інші обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у інкримінованому правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків та низку інших факторів, які мають суттєве значення для застосування певного запобіжного заходу.

Врахування зазначеного, а також тлумачення норм ст. ст. 177, 194 КПК у їх системному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК України приводить суд до висновку, що під час вирішення питання щодо зміни запобіжного заходу оцінка зібраних доказів має спрямовуватися не на досягнення твердого переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра або обвинувачення обґрунтованими.

На даний час ОСОБА_6 та ОСОБА_4 перебувають у статусі обвинувачених та за результатами судового розгляду суд здійснюватиме оцінку доказів, що надаються сторонами кримінального провадження.

При цьому суд нагадує, що обставини здійснення обвинуваченими конкретних дій та доведеність їх вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого судового розгляду, що не виключає можливості застосування до обвинувачених, запобіжного заходу.

Проаналізувавши доводи, наведені захисниками у судовому засіданні, прокурором, суд приходить до висновку, про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України щодо обвинувачених та наведених прокурором у своєму попередньому клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1, ч 2 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

При цьому в частині четвертій ст.194 КПК України визначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, аналізуючи у сукупності положення ст.ст. 177, 183, 194 КПК України, можна дійти висновку, що правова конструкція ст. 183 КПК України передбачає можливість як застосування щодо особи, так і продовження строку дії вже існуючого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише за умови обов`язкового одночасного існування усіх трьох факторів, визначених ст. 194 КПК України: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. При цьому, шляхом системного тлумачення норм КПК України, можна дійти до висновку, що законодавцем прямо передбачено імперативну заборону застосовувати, чи продовжувати вже застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у разі якщо прокурором не буде доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (у разі недоведеності якого-небудь іншого фактору передбаченого ст. 194 КПК України - застосування будь-якого запобіжного заходу буде визнано кричущим порушенням законодавства). При цьому як з точки зору формальних вимог, закріплених в чинному КПК України, так і з точки зору загальної логіки теорії кримінального процесуального права, кожного разу сторони повинні наново обстоювати свої правові позиції з приводу наявності чи відсутності підстав для продовження запобіжного заходу. Судом безумовно може враховуватись попередня позиція з цього питання, однак жодним чином суд не пов`язаний нею під час кожного наступного розгляду клопотань сторін поданих в порядку ст. 201 КПК України чи ст. 331 КПК України.

Суд вважає, що за умови того, що під час судового засідання судом було встановлено щодо кожного з обвинувачених окремо наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу на які вказує прокурор у своїх клопотаннях про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, водночас прокурором не доведено того, що більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.

Враховуючи вищевикладене, суд приймає до уваги посилання захисників на те, що зі спливом часу під час розгляду вказаного кримінального провадження ризики дещо зменшились, враховує перебування обвинувачених під вартою понад рік. Також суд, вважає, що стороною захисту доведено наявність соціально стримуючих факторів в обох обвинувачених, а саме наявність на утриманні непрацездатних матерів, які потребують стороннього догляду, про що наявні підтверджуючі документи у матеріалах справи, а тому суд дійшов висновку про необхідність зміни запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобів електронного контролю, який, з урахуванням усіх обставин справи, на думку суду, буде достатнім запобіжним заходом, спроможним забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків та запобігти спробам переховуватися від суду.

Крім того, суд, прийшов до висновку про необхідність покладення на обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 184, 186, 194, 196, 199, 201, 331, 376, 392 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання захисників задовольнити частково.

Змінити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, із застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши їй залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 без дозволу прокурора та суду, строком на два місяці до 18 лютого 2025 року.

Змінити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, із застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу прокурора та суду, строком на два місяці до 18 лютого 2025 року.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- цілодобово, не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає, а саме АДРЕСА_3 без дозволу прокурора та суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну місця свого проживання;

- прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну у разі їх наявності;

- утриматись від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні у будь-якому вигляді, окрім як за дозволом прокурора чи суду;

- носити електронний засіб контролю цілодобово.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків встановити до 18 лютого 2025 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- цілодобово, не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, а саме АДРЕСА_2 без дозволу прокурора та суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну місця свого проживання;

- прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну у разі їх наявності;

- утриматись від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні у будь-якому вигляді, окрім як за дозволом прокурора чи суду;

- носити електронний засіб контролю цілодобово.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків встановити до 18 лютого 2025 року включно.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , що в разі невиконання вищезазначених обов`язків до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід чи накладено грошове стягнення .

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за їх поведінкою, мають право з`являтися за місцем їх проживання , вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання обвинувачених, а саме Ужгородському РУП ГУ НП в Закарпатській області ( м. Ужгород, вул. Карпатської України, 10).

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , що відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного, обвинуваченого при обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі або у вигляді домашнього арешту.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора у вказаному кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити, прокурору, обвинуваченим та захисникам.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 20.12.2024 року о 9. 30 год.

Суддя ОСОБА_1