У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представник володільця майна - ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду клопотання представника володільця майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.07.2024 у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні № 0000432, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Латірка Воловецького району Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого вироком Мукачівського міськрайонного суду від 22.04.2024 за ч. 3 ст. 190 КК України до покарання в виді позбавлення волі на строк 4 роки із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження № 0000432, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2024, відносно ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

30 грудня 2024 року представник володільців майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 подав клопотання про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.07.2024 на транспортний засіб марки «IVECO» моделі «440 Е38», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_6 , причіп марки «KRONE» моделі «SDP 27», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який перебуває у власності ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_6 , а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , видане на ім`я ОСОБА_5 . Клопотання мотивоване тим, що вищевказане майно не є речовим доказом, перебувають у власності осіб, які не є причетними до вчинення кримінального правопорушення. Дані транспортні засоби використовуються ними для будівельних робіт, оскільки їх власники являються забудовниками. Подальше накладення арешту на майно цих осіб необґрунтовано обмежує їхні права. Володільці несуть матеріальні втрати від перебування майна в органу досудового розслідування.

У судовому засіданні представник володільців майна підтримав раніше подане ним клопотання та просив скасувати арешт на транспортні засоби та свідоцтва.

Прокурор не заперечив щодо часткового скасування арешту та повідомив, що майно не перебуває у власності обвинуваченого, не підлягає конфіскації чи спеціальній конфіскації.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ КПК України з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

За ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

При цьому судом встановлено, що ухвалою слідчого судді від 16 липня 2024 року накладено арешт на транспортний засіб марки «IVECO» моделі «440 Е38», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_6 , причіп марки «KRONE» моделі «SDP 27», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який перебуває у власності ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_6 , а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , видане на ім`я ОСОБА_5 .

Слідчий суддя при прийнятті рішення про накладення арешту на дані транспортні засоби та свідоцтва виходив з того, що дане майно та документи мають значення речового доказу.

Підстав вважати, що дане майно перестало відповідати ознакам речового доказу, ініціатор клопотання не довів.

Разом з цим, на переконання суду, час, протягом якого транспортні засоби та свідоцтва перебувають у сторони кримінального провадження є надто надмірним. Їх збереження та запобігання ризикам відчуження, пошкодження, знищення та зіпсування можливе за умови передання вказаного майна на відповідальне зберігання власникам.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Водночас, зберігання транспортного засобу без будь-якої реальної потреби у сторони обвинувачення може призвести до погіршення його стану.

До того ж слідчий суддя при вирішенні питання про скасування арешту враховує вимоги розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власників майна.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання про скасування арешту майна в частині позбавлення права користування майном, передавши транспортні засоби та свідоцтва на відповідальне зберігання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , залишивши в силі заборону відчужувати та розпоряджатися арештованим майном.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 186, 193, 196, 197, 309, 314, 315 395 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.07.2024 на транспортний засіб марки «IVECO» моделі «440 Е38», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_6 , причіп марки «KRONE» моделі «SDP 27», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який перебуває у власності ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_6 , а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , видане на ім`я ОСОБА_5 , - скасувати в частині позбавлення права користування майном, передавши ці транспортні засоби та свідоцтва про їх реєстрацію на відповідальне зберігання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відповідно, залишивши в силі заборону відчужувати та розпоряджатися арештованим майном.

Попередити ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України у разі здійснення незаконних дій щодо майна, яке перебуває під арештом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Час та дата оголошення повного тексту ухвали 13 год. 55 хв. 07 лютого 2025 року.

Суддя ОСОБА_1