Справа № 535/239/25
Провадження № 1-кп/535/160/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року с-ще Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

та обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Котельва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2025 за №0000082 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хмільник Вінницької області, українця, громадянина України, маючого базову середню освіту, не працюючого, розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, являється ВПО, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України

УСТАНОВИВ:

22.02.2025 о 09 год. 48 хв. ОСОБА_5 перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, достовірно знаючи, що інспектор сектору реагування патрульної поліції ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 та старший інспектор СПД № 1 ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки ті перебували в добовому наряді, представилися та мали при собі нагрудний жетон, у посадові обов`язки яких входить робота, пов`язана із застосуванням до порушників заходів адміністративного впливу, з метою уникнення адміністративної відповідальності, в ході розмови, перебуваючи в службовому автомобілі Національної поліції України марки Renaul Duster реєстраційний номер 1691 під час поїзди до медичного закладу м. Полтави, по вул. Полтавський шлях, буд. 278 с-ще Котельва, Полтавського району, Полтавської області. висловив словесну пропозицію надання інспектору сектору реагування патрульної поліції ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 та старшому інспектору СПД № 1 ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 неправомірну вигоду за не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та пропонував грошові кошти в сумі 500 доларів США.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у пропозиції службовій особі надати їй неправому вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою винуватість у скоєному визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння, які відповідають викладеним у описовій частині вироку. У скоєному щиро розкаюється.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження. Заперечень не заявлено.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують обвинуваченого, та речових доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 в умисних діях, які виразилися у пропозиції службовій особі надати їй неправому вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який характеризується добре за місцем свого фактичного проживання, має на утриманні непрацездатну матір, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, являється ВПО. Ці обставини на підставі ст.66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання.

Крім того, добровільно сплатив 20000 гривень на потреби ЗСУ.

Обтяжуючі покарання обставини обвинуваченого ОСОБА_5 , передбачені ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Санкція ч.1 ст.369 КК України передбачає застосування до винних осіб ряду покарань, зокрема штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, в межах санкції ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Запобіжних захід у кримінальному провадженні не обирався, зважаючи на призначене покарання, суд не вбачає підстав для його обрання.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів, суд вирішує в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувати.

Речові докази: відеозаписи з поліцейських службових нагрудних бодікамер ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за 22.02.2025 , які записано на оптичний диск типу DVD-R, об`ємом 4,7 ГБ, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000082 у прокурора.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, встановленого ч.2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору у порядку визначеному ст.376 КПК України.

Суддя : ОСОБА_1