Провадження № 1-кс/202/8389/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного 19.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233, у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Дніпропетровська, офіційно не працевлаштованого, який має вищу освіту, на утриманні неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло вказане клопотання, в проваджені СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке 19.11.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000233 від 19.11.2024 за ч.3 ст.332 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 та невстановлена в ході досудового розслідування особа (далі - Особа 1) у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 19.11.2024, у порушення вимог зазначених нормативно-правових актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про існуючу заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, окрім виключень вказаних у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», діючи умисно, розробили план виконання злочинних дій, спрямований на незаконне переправлення осіб через державний кордон України.

На виконання злочинного умислу та заздалегідь розробленого

ОСОБА_6 та Особа 1 злочинного плану, на ОСОБА_6 покладалась роль підшукування осіб, які мають намір незаконно переправитись через державний кордон, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, за грошову винагороду.

На Особа 1 покладалось надання порад та вказівок особам, яких планується незаконно переправити через державний кордон України, щодо забезпечення заходів конспірації з метою унеможливлення виявлення їх представниками правоохоронних органів та Державної прикордонної служби України, доведення потенційних маршрутів слідування, надання знарядь у вигляді транспортних засобів та доставляння до заздалегідь обумовленого місця в районі зони прикордонного контролю, а також виконання інших завдань.

Так, ОСОБА_6 та Особа 1, заздалегідь домовившись, переслідуючи корисливий мотив, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 19.11.2024, приступили до реалізації злочинного умислу, спрямованого на незаконне переправлення громадян України через державний кордон України.

Метою діяльності ОСОБА_6 та Особа 1 були організація незаконного переправлення вищевказаних осіб через державний кордон України, керівництво такими діями шляхом сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод за грошову винагороду.

ОСОБА_6 та Особа 1 за попередньою домовленістю, усвідомлюючи наслідки своїх дій, склали при цьому єдиний план злочинних дій, відомий кожному учасників, з розподілом функцій кожного, спрямованих на реалізацію цього плану.

З метою реалізації свого злочинного умислу, на виконання першого етапу злочинних дій у середині листопада 2024 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, достовірно знаючи про існуючу заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, окрім виключень вказаних у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», повідомив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що він має можливість організувати переправлення осіб мобілізаційного віку через державний кордон України. Крім того, він повідомив, що має знайомих осіб, які володіють відповідною інформацією та можливістю вчинити вказані дії за грошову винагороду у розмірі 6500 доларів США з однієї людини. При цьому, частину грошових коштів у розмірі 2500 доларів США ОСОБА_7 повинен йому передати одразу за те, щоб ОСОБА_6 поставив ОСОБА_7 в чергу людей, які також бажають виїхати за межі України, а решту грошових коштів у сумі 4000 доларів США йому треба віддати особам, які безпосередньо будуть забезпечувати незаконне переправлення осіб через державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску.

В подальшому, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, 04 грудня 2024 року приблизно о 20 год. 20 хв. перебуваючи у салоні автомобіля марки MERCEDES-BENZ GLS 350 D, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись біля приміщення ТЦ «Вавілон» за адресою: м. Дніпро, вул. Сонячна Набережна, 2, діючи умисно, з корисливих мотивів, отримав від ОСОБА_7 частину грошових коштів у розмірі 2500 доларів США (станом на 04.12.2024 становить 104243 гривень) за організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, за грошову винагороду.

Умисні дії ОСОБА_6 , які виразились в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчинене з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

05.12.2024 в порядку ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_6 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчинене з корисливих мотивів.

Підозра відносно ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України підтверджується та обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 , із вчиненням кримінального правопорушення, яке йому інкримінуються, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України.

Аналізуючи зібрані докази, орган досудового розслідування приходить до висновку про наявність фактів та відомостей, які вказують на те, що саме ОСОБА_6 , причетний до скоєння вищевказаного злочину.

Також, проаналізувавши матеріали даного кримінального провадження, досудове розслідування приходить до висновку про доцільність обрання ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як матеріали кримінального провадження містять вагомі докази про вчинення останнім тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України та в п. 1,2,11,12 ст.178 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає виключне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна. У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_6 усвідомлює невідворотність покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а тому з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Тож, враховуючи такі обставини, орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, користуючись колом знайомих, може перетнути державний кордон України, чим вчинити дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, можливість незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні підтверджується тим, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення за попередньою змовою з невстановленими на даний час особами, які є раніше знайомими, перебувають у безпосередньому підпорядкуванні підозрюваного, як матеріально залежні від нього, чим він може скористатись. Також на даний час, підозра обґрунтовується в переважній більшості на показаннях свідків, а тому є всі підстави вважати, що існує обґрунтований ризик незаконного впливу на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні, з метою уникнення відповідальності за вчинення тяжкого злочину шляхом їх залякування, умовляння, пропонування неправомірної вигоди тощо.

Також про наявність ризику, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Наразі, органом досудового розслідування проводяться слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, направлені на встановлення майна, яке може бути арештовано як вид покарання, а тому перебуваючи на свободі, ОСОБА_6 може вчинити дії, направлені на відчуження такого майна, чим у подальшому перешкодить застосування покарання у вигляді конфіскації майна.

Можливість продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

ОСОБА_6 підозрюється у в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчинене з корисливих мотивів. На даний час, органом досудового розслідування перевіряються інші факти вчинення злочинної діяльності ОСОБА_6 та інших осіб, за результатами проведених обшуків вилучений мобільний телефон, який може містити відомості про спільників та інші факти вчинення кримінального правопорушення, а тому є всі підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі може віддалено видалити інформацію з мобільного телефону та продовжити вчиняти інше кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, суспільну небезпеку дій підозрюваного, досудове розслідування приходить до висновку, що в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного ОСОБА_6 , таких як: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, існує реальна загроза переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , та більш м`які запобіжні заходи не призведуть до забезпечення нормальної поведінки підозрюваного та виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні. Вказані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є обґрунтованими, а враховуючи те, що такі запобіжні заходи як: - особисте зобов`язання; - застава; - домашній арешт; не зможуть зашкодити підозрюваному уникнути від органу досудового розслідування, оскільки базуються лише на суб`єктивному відношенні підозрюваного до необхідності виконання покладених на нього обов`язків, а - особиста порука не може бути застосована до ОСОБА_6 з урахуванням відсутності осіб, які заслуговують на довіру.

На думку органу досудового розслідування та прокурора, враховуючите, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні корисливого кримінального правопорушення, а також враховуючи те, що інші факти таких кримінальних правопорушень на даний час встановлюються, беручи до уваги те, що ОСОБА_6 має у власності 1/5 частку квартири, транспортний засіб, проживає спільно з батьками які є фінансово-забезпеченими, тому розмір застави у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 .

На підставі вищезазначеного, слідчий за погодженням з прокурором звернулися до слідчого судді з даним клопотанням в якому просить застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 700 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, а саме 2 119 600 гривень.

В ході розгляду клопотання слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини та наявність обґрунтованої підозри та обґрунтованих ризиків, передбачених п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, також, з урахуванням специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , просили визначити розмір застави в розмірі 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на необгрунтованість підозри та недоведеність ризиків, просив врахувати міцні соціальні зв`язки підозрюваного. Просив застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, або визначити помірний розмір застави.

Підозрюваний в судовому засідання заперечував проти задоволення клопотання, просив врахувати міцність його соціальних зв`язків, та стан здоров`я. Додатково пояснив, що він отримує дохід від продажу транспортних засобів. Просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України,на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, слідчий суддя враховує рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , відповідно до якого останній пояснив, що останній працює водієм та з метою отримання роботи з вищим грошовим забезпеченням шукав законні шляхи виїзду за межі України і йому порадили особу на ім`я « ОСОБА_9 », який може допомогти йому у вирішенні цього питання. При особистій зустрічі з особою на ім`я « ОСОБА_9 » останній запропонував свідку ОСОБА_7 , варіант перетину державного кордону України тропами поза межами контрольно-пропускних пунктів Державної прикордонної служби України за 6500 доларів США. Так, ОСОБА_9 повідомив, що спочатку свідку ОСОБА_7 потрібно передати ОСОБА_9 2500 доларів США за те, щоб останній поставив свідка в чергу людей, які також бажають виїхати за межі України, після чого потрібно очікувати приблизно 3 тижні та бути готовим виїжджати в місце збору групи, яка буде складатись з 3 осіб у м. Львів. В подальшому у м. Львів групу повинна зустріти інша людина, яка відвезе групу у місце висадки після чого свідку ОСОБА_7 повинні надати контакт, так званого «провідника», який зі слів ОСОБА_9 займається цим близько двох років і буде здійснювати супровід в режимі онлайн через месенджер телеграм шляхом відправки геопозицій та повідомленням про час, коли свідок повинен пересуватись по «точках» на карті, а коли потрібно стояти на місці, у зв`язку з патрулюванням працівниками ДПСУ державного кордону України. Після перетину державного кордону України по «точках», на території Республіки Молдова свідка зустріне водій, який доставить його до найближчого міста, де ОСОБА_7 повинен повідомити місцеві правоохоронні органи про своє знаходження в країні. Окрім того, ОСОБА_7 повинен віддати водію 300 доларів США, та після доставки у місто залишок грошових коштів у сумі 3700 доларів США повинен надіслати на криптогаманець, який буде повідомлено пізніше. Також ОСОБА_9 повідомив, що весь маршрут незаконного перетину державного кордону України займає приблизно 3 дні, у зв`язку з чим свідку потрібно мати з собою їжу з розрахунку на 3 дні, плащ палатку, теплі речі та заряджений повербанк; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 , які дав показання з приводу обставин, що мали місце 04.12.2024; протоколом обшуку транспортного засобу марки MERСEDES-BENZ GLS 350 D, д.н.з. НОМЕР_1 , за результатами якого вилучено грошові кошти в сумі 2500 доларів США, а саме 25 купюр номіналом 100 доларів США з однаковим серійним номером КВ86817228І ( несправжні (імітаційні) грошові кошти); протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, за результатами якого вилучено мобільний телефон марки iPhone 13Pro max, іміе: НОМЕР_2 , імеі: НОМЕР_3 , з сім-картою НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які були присутні під час затримання особи, особистого обшуку особи та обшуку транспортного засобу; речовими доказами; іншими наявними в матеріалах доказами, зібраними під час проведення досудового розслідування.

При цьому на етапі досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання, які підлягають вирішенню судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, з`ясовувати наявність складу кримінального правопорушення в діях підозрюваної особи, правильність кваліфікації цих дій, оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Отже, на початковій стадії розслідування оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як під час формулювання остаточного обвинувачення та обґрунтування засудження.

При цьому слідчий суддя враховує, що, згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Таким чином на думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння її вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб, вчинена з корисливих мотивів, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень.

Крім того, слідчим та прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, або продовжити дане кримінальне правопорушення.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, в саме: можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, в зв`язку з чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia) п. 102 від 08.02.2005 р. тяжкість вчиненого кримінального правопорушення є суттєвим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, на думку слідчого судді, є доведеним, оскільки підозрюваному знаходячись на свободі, будучи обізнаним у доказах, які на теперішній час наявні в матеріалах кримінального провадження та анкетеними даними свідків, може шляхом вмовлянь, погроз впливати на свідків та інших підозрюваних з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Разом з тим, суд вважає, що заявлені ризики, передбачені п.п. 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, стороною обвинувачення не доведений та наразі нічим не підтверджений.

Слідчий суддя також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного ОСОБА_6 , але у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Окремо необхідно зазначити, що згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення підозра достатньо обґрунтована;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 є особою молодого віку, має задовільний стан здоров`я;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців підозрюваний не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має;

5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи - даних не надано;

6) репутацію підозрюваного - даних щодо негативної репутації підозрюваного не надано;

7) майновий стан підозрюваного даних не надано;

8) наявність судимостей у підозрюваного раніше не судимий;

9) дотримання підозрюваним, умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше відомості відсутні;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення дані відсутні;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини розмір майнової шкоди на момент повідомлення про підозру не встановлено.

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї не встановлено.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає неможливим застосувати до підозрюваного жодного більш м`якого запобіжного заходу, виходячи з наступного.

З урахуванням особи підозрюваного, який раніше не судимий, але ж підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя вважає неможливим застосувати до підозрюваного жодного більш м`якого запобіжного заходу, оскільки застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, фактично не зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ч.ч. 1,3 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, а також встановлений судом ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який на переконання слідчого судді є найбільш вагомим, що в свою чергу приводить слідчого суддю до переконання, що прокурором доведено наявність підстав, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується при наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, можливості ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на інших та свідків та є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

При цьому, враховуючи виключний випадок, оскільки ОСОБА_6 інкримінується вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в умовах воєнного стану, в час, коли громадяни України захищають територіальну цілісність та суверенітет держави від російської воєнної агресії, ОСОБА_6 з метою збагачення, з корисливих мотивів організував незаконне переправлення осіб через державний кордон України, з метою уникнення чоловіків від мобілізації, слідчий суддя вважає, що застосування такого альтернативного запобіжного заходу, як застава визначена у розмірі, встановленому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, тобто у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вказані обставини є суттєвими при вирішенні питання щодо розміру застави та у сукупності з вищенаведеним приводить слідчого суддю до висновку, що розмір застави, який буде достатньо обґрунтованим та таким, що стимулюватиме підозрюваного належним чином здійснювати свою процесуальну поведінку, повинен бути встановлений у значно більшому розмірі ніж той, що передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги особу підозрюваного ОСОБА_6 , тяжкість вчинення ним кримінальгного правопорушення, слідчий суддя вважає, що застава у межах визначених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, в зв`язку з чим, користуючись правом, передбаченим ч.5 ст.182 КПК України, вважає за доцільне визначити розмір застави у розмірі 1 651 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в розмірі, що перевищує максимальний розмір застави, визначений п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, у сумі 4 999 228 грн. 00 коп., оскільки саме такий розмір застави, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, характеру інкримінованого кримінального правопорушення, на переконання слідчого судді, здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів по 01 лютого 2025 року включно.

Встановити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 1 651 (одна тисяча шістсот п`ятдесят один) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 4 999 228 (чотири мільйона дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч двісті двадцять вісім) гривень 00 копійок, які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, отримувач коштів: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача: UA0017442, призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, , Код банку отримувача (МФО) 820172.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_6 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися з Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_6 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді діє по 01 лютого 2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1