Справа № 755/1554/25
№ 1-кс/755/356/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС - криміналіста 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Сімферополь, АР Крим, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000201 від 08.08.2024 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий в ОВС - криміналіст 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .

Клопотання погоджено з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 08.08.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000201 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній та економічній безпеці України, що виразилась у наданні іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією Російської Федерації проти України та окупацією частини території України. У ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24 лютого 2022 року президент РФ оголосив початок, так званої спеціальної військової операції, що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення ЗС РФ, інших збройних формувань РФ та підконтрольних їм угруповань іррегулярних збройних формувань на територію України.

Таким чином, з 20.02.2014 року РФ, як держава-агресор, здійснила окупацію території України - півострова Крим із застосуванням збройних сил, військових підрозділів та парамілітарних утворень.

З метою реалізації політики окупації та остаточного приєднання тимчасово окупованої території АР Крим та м. Севастополь до складу РФ, а також, придушення спротиву проукраїнського населення Криму, вищим керівництвом РФ було прийнято низку «законів та підзаконних нормативних актів», якими незаконно створено, так звані судові, правоохоронні органи та органи місцевого самоврядування Республіки Крим.

Так, 24.02.2022 року, у зв`язку з відкритим військовим вторгненням РФ в Україну, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про введення військового стану в Україні» №2002-ІХ від 24.02.2022 року та строк дії якого продовжувався відповідними Указами Президента до теперішнього часу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на тимчасово окупованій території м. Сімферополь, АР Крим, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановлений час, проте, не пізніше 04.08.2014 року, виник злочинний умисел, спрямований на надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам, а саме державі окупанту - РФ, допомоги у проведенні підривної діяльності проти України.

На момент окупації Автономної Республіки Крим, ОСОБА_6 працював на посаді державного виконавця в органах Головного управління юстиції Міністерства юстиції України АР Крим, яка, відповідно до ст.25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XII (діючого станом на 20.02.2014 року) та додатку №24 до Постанови Кабінету Міністрів від 14.08.2013 року №703 (діючої станом на 20.02.2014 року), відносилась до сьомої категорії класифікації посад державної служби.

Під час окупації Російською Федерацією Автономної Республіки Крим, громадянин України ОСОБА_6 , перебуваючи у м. Сімферополь, АР Крим, будучи проросійсько налаштованим, маючи стійкий, виниклий за невстановлених досудовим розслідуванням обставин умисел, направлений на вчинення державної зради, обіймаючи посаду державного службовця у державному органі виконавчої влади України, володіючи достатнім рівнем освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів наявного міжнародного збройного конфлікту, окупації та подальшої анексії території України в АР Крим, а також, активної підривної діяльності Російської Федерації проти України, із власної ініціативи, добровільно вирішив надати допомогу Російській Федерації у проведенні такої діяльності на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, а також, держаній безпеці України, тобто, вчинити державну зраду.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення державної зради, ОСОБА_6 , у період часу з 20.02.2014 року до 29.04.2014 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, а саме за адресою: вул. 60-річчя Жовтня, м. Сімферополь, АР Крим, де окупаційними органами влади РФ, з метою реалізації окупаційної політики, було незаконно створено (мовою оригіналу) «Отдел судебных приставов по Центральному району г. Симферополя УФССП России по Республике Крым», за власною згодою був призначений та добровільно зайняв посаду «судебного пристава - исполнителя ОСП по Центральному району г. Симферополя УФССП России по Республике Крым».

У подальшому, продовжуючи свою протиправну діяльність, спрямовану на завдання шкоди інтересам України та її територіальній цілісності, точну дату та час досудовим розслідування не встановлено, проте, не пізніше 21.10.2015 року, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою розташування «Отдела судебных приставов по Центральному району г. Симферополя УФССП России по Республике Крым» добровільно погодився на подальшу співпрацю з представниками держави-окупанта РФ і був призначений на посаду «заместителя начальника отдела - замести теля старшого судебного пристава отдела судебных приставов по Центральному району г. Симферополя Управления Федеральной службы судебных приставов по Республике Крым».

Перебуваючи на вищевказаній посаді, громадянин України ОСОБА_6 виконував посадові обов`язки у незаконно створеному окупаційною владою РФ органі, діяльність якого спрямована на забезпечення встановленого порядку діяльності незаконно створених на ТОТ АР Крим судів, виконання незаконних судових рішень, актів інших незаконних органів та посадових осіб тощо, що завдавало шкоди інтересам державної безпеки України та унеможливлювало забезпечення її територіальної цілісності та недоторканності.

Не відмовляючись від свого злочинного умислу на співпрацю з державою-окупантом РФ, спрямованого на надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, проте, не пізніше 24.08.2021 року, перебуваючи за адресою: бульвар Франка, буд. 44, м. Сімферополь, АР Крим, де окупаційними органами влади було створено «УМВД России по г. Симферополю», добровільно вступив на службу до вказаного незаконно створеного правоохоронного органу на посаду у, так званий «отдел экономической безопасности и противодействия корупции УМВД России по г. Симферополю».

Перебуваючи на вказаній посаді, ОСОБА_6 виконував функції незаконно створеного окупаційною владою РФ правоохоронного органу, діяльність якого спрямована на забезпечення встановленого державою окупантом правопорядку та забезпечення реалізації окупаційної політики, що завдає шкоди інтересам державної безпеки України та унеможливлює забезпечення її територіальної цілісності та недоторканності.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, - державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України шляхом надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Викладені обставини та повідомлена ОСОБА_6 підозра підтверджується сукупністю доказів, отриманих у ході здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження, у тому числі: повідомленням оперативного підрозділу про виявлене кримінальне правопорушення вчинене громадянином України ОСОБА_6 ; протоколом огляду від 31.01.2024 року (за результатами якого оглянуто веб-сайт відеохостингу «Youtube», на якому встановлено відеоролик присвячений 150-річчю створенню судових приставів, де ОСОБА_6 отримав відомчу нагороду); протоколом огляду від 07.02.2024 року (за результатами якого оглянуто, так званий офіційний веб-сайт «судові рішення РФ», на якому встановлено участь ОСОБА_6 у розгляді колегією суддів по адміністративним справам Верховного суду Республіки Крим апеляційної судової справи № 33-5270/2015, веб-сайт «21 арбітражного апеляційного суду», на якому встановлено участь ОСОБА_6 у розгляді апеляційної справи Севастопольського апеляційного господарського суду № А83-1456/2014, веб-сайт «реклами та оголошень Криму», на якому розміщено привітання співробітника судових приставів ОСОБА_6 з днем народження, веб-сайт « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на якому встановлено участь ОСОБА_6 у розгляді постанови 21 арбітражного апеляційного суду № А83-6220/2016, веб-сайт, так званого офіційного «Правительство Республики Крым», на якому отримано копію розпорядження, так званого голови Республіки Крим ОСОБА_7 № 409-рг від 2015 року про оголошення подяки ОСОБА_6 за виконання службових повноважень на високому рівні; веб-сайт «РИА Новости», «Форпост Севастополь», «Безформата», на якому оприлюднено інформацію про співробітника поліції ОСОБА_6 , який затримав 3-х підозрюваних); протоколом огляду від 31.01.2024 року (за результатом якого оглянуто веб-сайт «Судові і нормативні акти РФ», за результатом якого отримано наказ № 102 від 26.03.2014 року про затвердженні Положення про управління федеральної служби судових приставів по Республіці Крим», а також, отримано саме положення про УФССП по Республіці Крим); протоколом огляду від 19.03.2024 року (за результатом якого оглянуто сторінку у соціальній мережі «Вконтакте», де встановлено інформацію про проведення лекції по службі судових приставів, яку провів начальник відділу судових приставів по Центральному району м. Сімферополя УФССП по Республіці Крим ОСОБА_6 , сторінку у соціальній мережі «Facebook», де встановлено інформацію та фото про судових приставів, які отримали державні нагороди від, так званого голови муніципального утворення міського округу Сімферополь, серед яких і ОСОБА_6 ); протоколом огляду від 23.05.2024 року (за результатом якого оглянуто сторінку на порталі «Чекко.ру-перевірка контрагентів», на якому отримано інформацію про дату застування центрального відділу судових приставів по центральному району м. Сімферополя, їх видів діяльності, відповідно до законодавства РФ, місце знаходження); протоколом огляду від 23.05.2024 року (за результатом якого оглянуто сторінку на порталі «Ліст-Орг», на якому отримано інформацію про дату застування Управління міністерства внутрішніх справ РФ по місту Сімферополю, їх видів діяльності, відповідно до законодавства РФ, місце знаходження); відповіддю Офісу Президента України щодо наявності громадянства України ОСОБА_6 ; відповіддю Національної поліції України щодо судимості у ОСОБА_6 ; відповіддю з Пенсійного фонду щодо трудової діяльності ОСОБА_6 ; відповіддю Головного сервісного сервісу МВС України щодо зареєстрованих транспортних засобів за ОСОБА_6 та іншими зібраними матеріалами в ході досудового розслідування.

На виконання вимог ст. 135 КПК України, 30.07.2024 року повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про його виклик на 05.08.2024 року, 06.08.2024 року та 07.08.2024 року опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск № 153 (7813) від 30.07.2024 року та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім того, з метою належного вручення повідомлення про підозру, а також, з метою направлення повісток про виклик громадянина ОСОБА_6 ,для проведення процесуальних дій, вказаній особі на встановлені в ході досудового розслідування електронні пошти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та « ІНФОРМАЦІЯ_4 », направлено скан-копію повідомлення про підозру громадянину ОСОБА_6 від 26.07.2024 року, а також, повістки про його виклик на 05.08.2024 року, 06.08.2024 року та 07.08.2024 року. Вказане підтверджується протоколом огляду від 30.07.2024 року.

Проте, ОСОБА_6 за вказаними повістками не прибув, причин неприбуття та жодних заяв чи клопотань про перенесення часу проведення процесуальних дій до органу досудового розслідування не надав. У зв`язку з викладеним, в органу досудового розслідування існують вагомі підстави вважати, що ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування та суду.

У зв`язку з тим, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме, 08.08.2024 року ОСОБА_6 оголошено у розшук.

На даний час, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території АР Крим, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що підтверджується відомостями Державної прикордонної служби України та матеріалами оперативного підрозділу.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 КК України.

Згідно із ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КПК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Вказане підтверджує наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити або сховати документи, які можуть бути виявлені в ході досудового розслідування, частина з яких перебуває на тимчасово окупованій території Кримського півострова; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Вказані обставини, а також те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, що виразилась у наданні іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України (злочин, який, відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 12 до 15 років), перебуває на тимчасово окупованій території України, що підтверджується рядом доказів, свідчать про те, що він переховується від органів досудового розслідування та суду, органи досудового розслідування не можуть впливати на його процесуальну поведінку, а він може незаконно впливати на свідків чи продовжувати вчинення злочин, у якому підозрюється, а також іншим чином перешкоджати розслідуванню даного злочину.

З урахуванням неможливості запобігання вищенаведеним ризикам у інший спосіб, ніж обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно останнього не вбачається.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала у повному обсязі, прохала задовольнити з підстав, викладених у ньому, зокрема, зазначила, що ОСОБА_6 було повідомлено відповідно до вимог чинного законодавства, повістки про його виклик розміщено належним чином, однак, підозрюваний за викликами так і не з`явився, про причини неявки не повідомив, а тому, вбачається наявність ризику переховування від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим, останнього було оголошено в розшук.

Захисник ОСОБА_4 щодо заявленого прокурором поклався на розсуд.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора та захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000201 від 08.08.2024 року.

25 липня 2024 року в рамках кримінального провадження № 0000098 від 26.05.2015 року, з якого, згідно з постановою про виділення матеріалів досудового розслідування від 08.08.2024 року, виділено матеріали кримінального провадження № 0000201, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, яке опубліковано в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», випуск № 153 (7813) від 30.07.2024 року та 30.07.2024 року - на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім цього, на виконання вимог ст. 135 КПК України, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території АР Крим, повістки на 05.05.2024 року, 06.08.2024 року та 07.08.2024 року про виклик його до слідчого управління Головного управління СБ України в Автономній Республіці Крим також опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження № 153 (7813) від 30.07.2024 року та 30.07.2024 року - на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У зв`язку з тим, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме, 08.07.2024 року ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана, могла вчинити це правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення, в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У теоретичному аспекті «належна правова процедура» - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, у тому числі відносяться право на судовий захист та право на оскарження.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Статтею 5 Конвенції гарантовано кожному право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20 вказує, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.

За загальним правилом розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, що відповідає зазначеним вимогам Конвенції та іншим міжнародно-правовим актам.

Процедура, передбачена ч. 6 ст. 193 КПК України, є випадком, який дозволяє суду розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_6 , який, зокрема, перебуває на тимчасово окупованій території України - АР Крим, не виїхав з неї до теперішнього часу, не з`явився на виклики слідчого, що є достатньою підставою вважати, що останній переховується на вказаній території від органів досудового розслідування та суду, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим, а усвідомлення підозрюваним цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування ризиків, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу учасників провадження, що у даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак, виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17 серпня 2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5). Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК). Тобто, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу, строк дії такої ухвали не зазначається.

При цьому, час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 днів - тримання під вартою за ст. 59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 днів - тимчасовий арешт заст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 днів - строк дії ухвали про тримання під вартою за ч. 1 ст. 197 КПК.

Тобто, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20.

Відповідно до абзацу 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

При цьому слідчий суддя роз`яснює, що ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого в ОВС - криміналіста 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополь, АР Крим, громадянина України, зареєстрованого та проживаючому: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: