ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/456/25 Справа № 206/761/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2025 року про відмову у задоволенні клопотання про затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Жорнів Дубенського району Рівненської області, громадянина рф, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді в задоволенні клопотання слідчого про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 відмовлено.

Мотивуючи прийняте рішення, суддею зазначено стороною обвинувачення не надано належних доказів, що 17.10.2013 року письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 дійсно направлялось в порядку вимог ст. 135 КПК України та було вручено. Крім того, слідчим не надано даних про те, що після 17.10.2013 року у даному кримінальному провадженні проводились будь-які слідчі розшукові дії чи заходу щодо встановлення місце знаходження ОСОБА_6 .

Окрім того, долучені до клопотання документи не завірені належним чином відповідно до вимог оформлення документів ДСТУ 4163-2003 року. Також слідчим суддею, враховано, що на час розгляду клопотання закінчився строк давності, встановлений ч. 2 ст. 49 КК України, оскільки з часу вчинення інкримінованого злочину пройшло майже 32 роки, а тому застосування заходів забезпечення у такому разі буде непропорційним втручанням в особисті права та свободи особи.

В апеляції з урахуванням змін до неї:

- прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та надати дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування своїх вимог посилається на невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам справи та неврахування наявності усіх правових підстав для надання дозволу на затримання метою приводу ОСОБА_6 .

Вказує на те, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого особливо тяжкого злочину підтверджується зібраними та долученими до клопотання доказів у їх сукупності. Зазначає, про існування щодо ОСОБА_6 ризиків у виді переховування, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення. Ризик переховування є вагомим, скільки ОСОБА_6 перебував у розшуку з 26.12.1994 року, крім того згідно інформацією УКР ГУНП в Луганській області, проведені заходи направлені на встановленні місце знаходження останнього були безрезультатними. Відповідно до інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи Аркан - ОСОБА_6 , саме 18.07.2022 року виїхав за межі кордону України через пункт пропуску Могилів-Подільський, дані про його повернення на територію України відсутні. Висновки слідчого судді про закінчення строків давності притягнення до відповідальності вважає необґрунтованими, оскільки з 26 грудня 1994 року ОСОБА_6 оголошений у розшук, у зв`язку зупинено перебіг строку давності. Про існування ризику незаконного впливу на свідків свідчить те, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі може здійснювати спроби незаконного впливу на свідків, які надають викривальні покази щодо нього. Окрім того, ОСОБА_6 є особою раніше неодноразово судимою за вчинення аналогічних злочинів проти життя та здоров`я, а тому ризик вчинення іншого злочину є вагомим.

Вислухавши прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні з викладених в ній підстав, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає їх слушними, з огляду на таке.

Слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні клопотання прокурора, зазначив, що в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження вручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_6 та закінчення строку давності, встановленого ч. 2 ст. 49 КК України.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів, перевіривши апеляційні доводи прокурора, співставивши їх з матеріалами справи, вважає їх переконливими, оскільки стороною обвинувачення вжиті належні заходи щодо вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру та здійснено виклик, відповідно до положень ст. ст. 135, 278 КПК України, а також доведено, що останній переховується від слідства та суду.

Зважається на те, що в ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також і те, що підозрюваний виїхав за межі України.

З наданих матеріалів слідує, що у провадженні СУ ГУНП в Луганській області перебувають матеріали кримінального провадження №00000076 від 28.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме фактом умисного вбивства 31.10.1993 року, вчиненого ОСОБА_6 , який був 03.11.1993 року затриманий за підозрою у скоєнні вбивства ОСОБА_8 та відповідно 06.11.1993 року до ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

15.11.1993 року ОСОБА_6 було пред`явлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченому ст. 94 КК України, після чого 30.01.1994 було складено обвинувальний висновок та кримінальну справу направлено до суду.

22.02.1994 року Стахановським окружним судом ОСОБА_6 був змінений запобіжний захід на підписку про невиїзд, а кримінальну справу направлено прокурору на додаткове розслідування.

26.12.1994 року постановою прокурора ОСОБА_6 оголошений у розшук і дана справа зупинена в порядку вимог п. 1 КПК України в редакції 1960 року.

28.01.2023 року згідно вимог п. 12 Перехідних положень КПК України 2012 року СВ Попаснянського РВ ГУМВС України в Луганській області були внесені відомості до ЄРДР №00000076 від 28.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Матеріалами справи підтверджується, що 17.10.2013 року слідчим у відповідності вимогам ст. 276-278 КПК України було складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 .

Враховуючи, що ОСОБА_6 на неодноразові виклики з моменту оголошення його у розшук не з`являвся, тому слідчий з дотриманням вимог ст. ст. 135, 278 КПК України, направив рекомендованим листом за місцем реєстрації повідомлення про підозру, у зв`язку з чим таке повідомлення слід вважати належним, а ОСОБА_6 особою, що набула статусу підозрюваного.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, як підставу для застосування запобіжного заходу, зважається на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Наведені у клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується, наданими доказами у їх сукупності.

Приймається до уваги, що з 26.12.1994 року, тобто часу оголошення ОСОБА_6 у розшук і зупинення провадження в порядку вимог п. 1 КПК України в редакції 1960 року, строки притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені ст. 49 КК України не закінчились, оскільки майже 30 років перебіг строку давності не відновлювався, так як ОСОБА_6 не з`являвся до правоохоронних органів із зізнанням, а також уповноваженими органами не затримувався.

Статтею ст. 189 КПК України, визначено, що суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Відповідно до ст. 191 КПК України, затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Дане кримінальне провадження не підлягає закриттю відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності не сплинули, а також має місце вчинення особливо тяжкого злочину проти життя особи.

Враховуючи вищевикладене, слід вважати, що ОСОБА_6 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, упродовж 30 років переховується від органів досудового розслідування та суду, встановити його місце знаходження не виявилось можливим, а тому враховуючи вказані обставини, тяжкість, характер інкримінованого злочину та його суспільний інтерес, колегія суддів вважає, що клопотання слідчого про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

За наведеного вище, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді, - скасуванню з постановлення в цій частині нові ухвали.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2025 року про відмову у задоволенні клопотання про затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвал, якою клопотання слідчого СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_9 від 10 лютого 2025 року про надання дозволу на затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання доставити до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Копію ухвали негайно вручити затриманій особі після її затримання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення і втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного до суду; закінчення шести місяців із дати постановлення; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, суду; відкликання ухвали прокурором.

Забезпечення організації виконання ухвали про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного покласти на начальника Управління карного розшуку ГУНП в Луганській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти прокурора.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4