КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: 3-зв/824/8/2025' Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.

за участю:

учасника ДТП ОСОБА_1

адвоката Кенц Р.І.

особи, стосовно якої складено

протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2.

розглянувши заяву ОСОБА_2 про відвід судді Київського апеляційного суду Рудніченко Оксани Миколаївни у провадженні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 16 серпня 2024 року щодо

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

За постановою суду відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 524325 від 26 серпня 2023 року ОСОБА_2 у цей день о 22.10 год. в м. Києві перехрестя вул. В. Гетьмана та вул. Авіаконструктора Антонова, керуючи транспортним засобом «Дачіа», рухаючись у другорядній смузі руху на перехресті нерівнозначних доріг, не надав перевагу в русі транспортному засобу «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень всіх автомобілів, чим ОСОБА_2 порушив вимоги п. 16.11 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 серпня 2024 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду, 26 серпня 2024 року шляхом поштового відправлення ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 16 серпня 2024 року про закриття на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_2 у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення скасувати, прийняти нове рішення, яким ОСОБА_2 притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

19 вересня 2024 року матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 надійшли до Київського апеляційного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 вересня 2024 року для розгляду апеляційної скарги призначено суддю-доповідача - Рудніченко О.М.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2. заявив відвід судді Рудніченко О.М., який мотивував тим, що під час судового засідання 20 грудня 2024 року суддя Рудніченко О.М. стала поводити себе таким чином, що рішення у справі вже винесено, та всі доводи представника ОСОБА_2 - адвоката Довженка В.І. по запереченню апеляційної скарги, поданої ОСОБА_1 , та підписаної не апелянтом, а невідомо ким, не приймаються судом, і суд навіть не дав представнику обґрунтувати свої заперечення, а відразу перейшов до запитань представнику, задаючи питання, не очікуючи відповіді, знову задаючи нові питання і таким чином створюючи тиск на представника з метою «продавити» вже готове рішення. В заяві зазначено, що суд має бути незалежним та справедливим, а, окрім того, суд зобов`язаний надати можливість сторонам надавати свої пояснення та заперечення в умовах рівних перед судом.

Посилаючись на положення ст. ст. 7, 246 КУпАП, ст. 48, ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 8 Конституції України,ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», практику Європейського суду з прав людини, вважає, що обставини, зазначені у його заяві, об`єктивно свідчить про наявність підстав для задоволення відводу судді Рудніченко О.М. у даному провадженні.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 лютого 2025року вирішення заяви про відвід судді Рудніченко О.М. передано судді-доповідачу Васильєвій М.А.

Під час розгляду заяви ОСОБА_2 про відвід судді Рудніченко О.М. заявник підтримав доводи викладені у заяві, посилаючись на те, що наведені обставини підтверджуються аудіозаписом судового засідання, який проводив його захисник.

На підтвердження викладених обставин ОСОБА_2. надавався диск з аудіозаписом судового засідання.

ОСОБА_3 та його представник - адвокат Кенц Р.І. заперечили проти задоволення заяви про відвід, вказавши про відсутність підстав для відводу судді, яка задавала питання, на які ОСОБА_2 та його захисник не могли відповісти; що посилання у заяві на, нібито, упередженість судді, є вільним трактуванням фактів з його боку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід. Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Статтею. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в спірних питаннях, або які не врегульовані національним законодавством, суди застосовують міжнародні договори, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Крім того, Рада суддів України пунктом 4 рішення N 34 від 8 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України N 8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади" визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 9 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України», від 28 жовтня 1998 року «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 9 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Принцип неупередженості відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів передбачає: Неупередженість судді є необхідною умовою для належного виконання ним або нею своїх обов`язків. Вона виявляється не лише у змісті рішення, але й в процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Пункт 2.5 вищезазначених принципів вказує на те, що суддя має заявити самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього або неї не є можливим винесення неупередженого рішення у справі, або в тому випадку, коли у розумного спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Перевіривши доводи, викладені у заяві про відвід судді Рудніченко О.М., прослухавши наданий ОСОБА_2 технічний запис судового засідання, з якого встановлено, що кожна сторона висловлювала пояснення з приводу обставин справи та поданої апеляції, що суддею у зв`язку з некоректною поведінкою ОСОБА_2 останньому робилось зауваження, те, що суддею задавались уточнюючи запитання по суті обставин, які є предметом перевірки, вважаю, що відсутні підстави для задоволення заявленого ОСОБА_2 відводу судді Рудніченко О.М., оскільки фактично у заяві висловлена незгода з процесуальними діями та рішеннями судді під час апеляційного розгляду за апеляційною скаргою ОСОБА_1. на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 16 серпня 2024 року та, вважаю, свідчить про упереджене ставлення та недовіру до судді саме з боку ОСОБА_2 та його захисника.

За встановленого доводи заяви про відвід вважаю безпідставними.

Разом з тим, з метою запобігання виникненню будь-яких сумнівів в учасників процесу як щодо безсторонності судді, так і в об`єктивності постановленого вказаним суддею судового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги, дотримання прав учасників апеляційного провадження, а також для забезпечення повного, всебічного та неупередженого розгляду справи, доходжу висновку про доцільність відведення судді Рудніченко О.М. від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 16 серпня 2024 року.

Керуючись ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя апеляційного суду

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Відвести суддю Рудніченко Оксану Миколаївну від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 16 серпня 2024 року щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП.

Матеріали справи передати до відділу реєстрації та автоматизованого розподілу судових справ управління забезпечення діяльності судової палати з розгляду кримінальних справ для визначення судді.

Суддя М.А.Васильєва