Єдиний унікальний № 371/1778/24
Номер провадження № 1-кп/371/275/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2024 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Миронівка Київської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 09.10.2024 року за № 0000278, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богуслав Київської області, проживаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не має, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, систематично вчиняв психологічне насильство відносно своєї матері - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він проживає в одному помешканні, в квартирі по АДРЕСА_2 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя останньої.

Зокрема, ОСОБА_4 неодноразово, без будь-якого приводу, вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , а саме: словесно ображав нецензурними висловлюваннями, принижував людську честь та гідність, висловлював погрози в бік останньої, чим спричинив ОСОБА_5 психологічні (моральні) страждання, тобто викликав у неї побоювання за свою безпеку, емоційні переживання, образливості, емоційну невпевненість, нездатність захистити себе.

Так, 09.07.2024, близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання в квартирі по АДРЕСА_2 , маючи умисел спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, вчинив дії психологічного насильства відносно своєї матері ОСОБА_5 , що виразились у словесних образах та висловлюванні нецензурних слів, що принижують честь та гідність потерпілої. В зв`язку з чим останньою були викликані працівники поліції, які припинили протиправні дії ОСОБА_4 , та в подальшому його, відповідно до постанови Миронівського районного суду Київської області від 21.08.2024, притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства).

Крім того, 25.09.2024, о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме в квартирі по АДРЕСА_2 , маючи умисел спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, повторно вчинив психологічне та фізичне насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , а саме: хватав за одяг, штовхав, словесно ображав нецензурними висловлюваннями, принижував людську честь та гідність, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 , психологічні страждання. В зв`язку з чим останньою були викликані працівники поліції, які припинили протиправні дії ОСОБА_4 , та в подальшому його, відповідно до постанови Миронівського районного суду Київської області від 02.10.2024, притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст.173-2 КУпАП. (вчинення домашнього насильства).

Крім того, 08.10.2024, близько 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань ОСОБА_5 , висловлював в адресу останньої словесні образи нецензурною лайкою, приниження честі та гідності своєї матері ОСОБА_5 , чим заподіяв їй психологічних страждань, що у свою чергу погіршує її якість життя. В зв`язку з чим останньою були викликані працівники поліції, які припинили протиправні дії ОСОБА_4 .

Поведінка ОСОБА_4 є психотравмуючою для ОСОБА_5 , ситуаційно обумовлює виникнення у потерпілої комплекс негативних переживань та знижує якість поточного життя, погіршує соціальне функціонування потерпілої ОСОБА_5 .

Внаслідок (психотравмуючих сімейних обставин) агресивної поведінки ОСОБА_4 , з яким проживає ОСОБА_5 , у потерпілої наявний комплекс негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, розгубленістю почуттів, погіршеним настроєм, страхом за здоров`я та безпеку свого життя, переживанням почуттів образливості та приниження гідності, що призводить до погіршення її соціального функціонування та зниження якості поточного життя.

Таким чином, у період часу з 09.07.2024 по 08.10.2024, ОСОБА_4 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою погіршення якості життя потерпілої, систематично, на протязі тривалого часу вчиняє домашнє насильство відносно останньої, яке виражається у психологічному насильстві, у виді словесних образах та нецензурних висловлюваннях, приниженні людської честі та гідності в бік потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

З урахуванням положень ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд заслухавши думку учасників судового провадження, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілої.

Суд визнав за можливе розглянути кримінальне провадження за відсутності потерпілої ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому злочині визнав та пояснив, що дійсно вчиняв сімейні сварки з потерпілою у зазначений в обвинувальному акті час та притягався до адміністративної відповідальності судом. У вчиненому кається, просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження, суд, в силу частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, також документів, що характеризують особу обвинуваченого, При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені частиною третьою статті 349 КПК, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд розцінює показання ОСОБА_4 як належні, допустимі та достатні докази його вини, оскільки вони є добровільними та такими, що повністю підтверджують всі обставини кримінального правопорушення.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При встановлених обставинах та досліджених доказах у їх сукупності суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) доведена і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого злочину; його роль у вчиненні цього злочину; особу винного, який за місцем проживання характеризується посередня; не працює; на обліку у лікарня нарколога та психіатра не перебуває; в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину в умовах воєнного стану та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання нових злочинів, як самим засудженим, так і іншими особами.

Суд, враховуючи вищезазначені обставини, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ст. 126-1 КК України, із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 цього Кодексу, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

На переконання суду, таке покарання для обвинуваченого відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягуються до кримінальної відповідальності.

Крім того суд вважає застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 вимоги ч.1 ст. 91-1 КК України, відповідно до яких в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаному з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, суд може застосовувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до яких на засудженого можуть бути покладені певні обов`язки.

Враховуючи систематичність вчинення домашнього насильства ОСОБА_4 та страждання від нього потерпілої, суд вважає необхідним застосувати щодо нього обмежувальний захід та направити його для проходження програми для кривдників, контроль за виконанням якої віднесений до повноважень органу пробації за місцем його проживання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 370, 374 КПК України , суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушенні (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі статті 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у вигляді покладення на нього обов`язку пройти програму для кривдників строком на 3 місяці.

Контроль за виконанням програми для кривдників покласти на Миронівську міську раду Київської області.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1