ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/301/25 Справа № 705/6436/24 Категорія: ст. 81 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретарки ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника установи ДУ «Старобабанівська ВК (№ 92)» ОСОБА_7

(в режимі відеоконференції),

засудженого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 3.12.2024 р., -

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції та прокурор поставились до нього упереджено, оскільки його три притягнення до дисциплінарної відповідальності в СВК № 92 погашені у встановленому законом порядку.

Зазначає, що перебуваючи в СІЗО, він знаходився під слідством і його вина ще не була доведена, а тому він не мав змоги працювати. Під час перебування у СВК № 92 він навчався в ПТУ на професію розпиловщик каменю, згодом почав працювати та працює за професією. За сумлінну працю має 5 заохочень.

19.09.2024 р. комісією установи питання про умовно-дострокове звільнення вирішено позитивно, оскільки він довів своє виправлення.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_8 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу із вказаних у ній мотивів, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, натомість вважав судове рішення законним та обґрунтованим, думку представника виправної колонії ОСОБА_7 , який підтримав позицію засудженого ОСОБА_8 та вважав, що засуджений довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга засудженого до не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за таких умов: 1) особа відбуває основне покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі; 2) засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; 3) він фактично відбув встановлену ч. 3 ст. 81 КК України частину призначеного судом покарання.

Суд апеляційної інстанції погоджується з обґрунтуванням висновку суду першої інстанції про те, що засудженого не можна вважати таким, який сумлінною поведінкою довів своє виправлення.

Обґрунтованість цього підтверджується даними матеріалів провадження, з якого вбачається, що засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська ВК (№ 92)» за вироком Смілянського міськрайсуду Черкаської обл. від 14.04.2021 р. за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, яким він засуджений до 5 місяців арешту. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді 6 років позбавлення волів. Вирок набрав законної сили 18.05.2021 р. (а. пр. 19-21, 22).

Згідно довідки відділу по контролю за виконанням судових рішень ДУ «Старобабанівська ВК (№ 92)» початок строку відбування покарання засудженим ОСОБА_8 : 01.09.2020 р., кінець строку: 01.09.2026 р., не відбута частина покарання станом на 03.12.2024 р. складала 1 рік 8 місяців 28 днів (а. пр. 18). Тобто, станом на день розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення засуджений відбув 2/3 строку покарання.

Згідно довідки В. о. начальника відділення соціально-психологічної служби № 13 ОСОБА_9 від 28.11.2024 р., засуджений ОСОБА_8 має 6 заохочень, за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки, під час відбування покарання в ДУ «Старобабанівська ВК (№ 92)» з 5.08.2021 р. мав три стягнення, які знято та погашено (а. пр. 16).

Апеляційний суд встановив, що ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Під час його утримання в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо. До праці не залучався, стягнень та заохочень не мав. З 5.08.2021 р. відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська ВК (№ 92)». За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Бере активну участь у суспільно-корисній праці на відділенні, працевлаштований на виробництві установи, а саме розпилювальником каменю, до праці відноситься сумлінно, виконує норми виробітку, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України, та сумлінне ставлення до праці має 5 заохочень наданих правами начальника установи, має 3 стягнення, які погашені у встановленому законом порядку.

Враховуючи поведінку засудженого за весь період відбування покарання, суд першої інстанції вважав, що ОСОБА_8 не довів свого виправлення та існують обґрунтовані сумніви, що він не вчинить нових кримінальних правопорушень після дострокового звільнення з установи виконання покарання і в майбутньому готовий стати законослухняним членом суспільства, а отже не заслуговує застосування до нього умовно-дострокового звільнення від покарання.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини, суд не вбачав підстав для застосування до засудженого норм ст. 81 КК України, а тому відмовив у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення останнього.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду, з огляду на вищевикладене, що засуджений не довів зразковою поведінкою протягом усього строку відбування покарання, що він підлягає умовно-достроковому звільненню.

Апеляційний суд зауважує, що поведінка ОСОБА_8 , яка вказує на його виправлення, має бути стабільною під час всього строку відбування покарання, а не лише перед моментом виникнення права на певну пільгу.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, за змістом ст. 81 КК України, є правом, а не обов`язком суду.

При цьому, вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинно базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення має бути викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги засудженого про те, що суд першої інстанції поставився до нього упереджено, оскільки його 3 притягнення до дисциплінарної відповідальності в СВК № 92, погашені у встановленому законом порядку, що перебуваючи в СІЗО, він знаходився під слідством і його вина ще не була доведена, тому він не мав змоги працювати, а під час перебування у СВК № 92 він навчався в ПТУ на професію розпилювальник каменю, згодом почав працювати та працює за цією професією, за сумлінну працю має 5 заохочень, 19.09.2024 р. комісією установи питання про умовно-дострокове звільнення вирішено позитивно, оскільки він довів своє виправлення, то ці доводи є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки з матеріалів провадження не можна дійти безумовного та безапеляційного висновку, що засуджений своєю поведінкою довів своє виправлення, зокрема, що цілі покарання були досягнуті та виправлення засудженого настало раніше строку, визначеного вироком суду і з таким висновком та такою оцінкою поведінки засудженого протягом усього строку відбування покарання погоджується, і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до вказівки керівника Уманської окружної прокуратури ОСОБА_10 , рішення комісії установи про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 скасовано, оскільки воно є передчасним та суперечить вимогам ст. 81 КК України ( а. пр. 23-25)

Крім того, ці доводи апеляційної скарги засудженого не підлягають до задоволення, оскільки при вирішенні питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання визначеного вироком суду аналізується не лише стягнення або заохочення, а оцінюється поведінка засудженого протягом усього строку відбування покарання, яка у даному випадку не була стабільною та завжди лише позитивною.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, вважає його обґрунтованим та не вбачає істотних порушень норм кримінального або кримінального процесуального законів, які б давали підстави для зміни або скасування ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 405, 407 та 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Ухвалу Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 3.12.2024 р., якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання залишити без змін.

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді