Справа № 489/2281/24
кримінальне провадження
№1-кп/489/496/25
УХВАЛА

13 січня 2025 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000168 від 05.02.2024 на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хороль Хорольського району Приморського краю, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України в тому, що вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

04.02.2024, приблизно о 15:13, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні супермаркету «АТБ-Маркет», який знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 81/2, діючи в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, який неодноразово продовжувався, останній раз - за Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 08.11.2023 № 3429-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконного збагачення, за раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав товар, належний ТОВ "АТБ-Маркет", а саме:

- горілку "Хлібний дар" Класична, 40% об, ск/бут, об`ємом 0,5 л у кількості 2 пляшок, вартістю 92,17 грн. за 1 пляшку, на загальну суму 184,3 грн.;

- шоколад молочний "Мілка" з начинкою зі смаком ванілі та печивом Орео м/уп, вагою 300 г у кількості 1 шт., вартістю 125,58 грн.;

- цукерку вафельну глазуровану "Жак Хрусто", торговельної марки "ЖАКО" у кількості 1 шт., вартістю 4,50 грн. за одиницю, а васього на загальну суму 314,42 грн.

Однак ОСОБА_4 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не закінчив кримінальне правопорушення з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений з викраденим майном працівниками охорони ТОВ "АТБ-Маркет" поза касовою зоною.

Під час судового розгляду судом роз`яснено обвинуваченому про можливість закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчинених обвинуваченим діянь, яке було підтримано обвинуваченим та захисником.

Прокурор не заперечувала проти закриття кримінального провадження.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Судом встановлено, що на час вчинення інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» передбачала настання адміністративної відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати (ч. 1 ст. 51) та повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню (ч. 2 ст. 51). При цьому, викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що станом на 2024 складав 302,80 грн.

Однак, станом на даний час ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» діє в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024, та передбачає настання адміністративної відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 1 ст. 51КУпАП) та дію (ч. 2 ст. 51 КУпАП), передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян - грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року. Підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розміру штрафу як покарання) неоподатковуваний мінімум становив у 2024 - 3028 грн.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майном настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Також відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За такого, оскільки Законом України від 18.07.2024 № 3886-IX пом`якшена кримінальна відповідальність через підвищення розміру вартості майна - предмета кримінального правопорушення до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання чинності таким законом.

Таким чином, внесені Законом України від 18.07.2024 № 3886-IX зміни до ст. 51 КУпАП призвели до декриміналізації діяння щодо викрадення майна, вартість якого станом на час його викрадення шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у зв`язку з чим дія вказаного Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння кримінальним правопорушенням меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Натомість згідно з пред`явленим ОСОБА_4 обвинуваченням вартість майна, яке він таємно викрав, станом на дату вчинення інкримінованого діяння становить менше 3028 грн. у 2024 році, внаслідок чого вчинене ним діяння на теперішній час не належить до кримінальних правопорушень і тому не передбачає настання кримінальної відповідальності.

Таким чином, оскільки під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, та обвинувачений згоден на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, тому вказане є підставою для закриття кримінального провадження на цій підставі.

Питання про речові докази, підлягають вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 284, 370, 374, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження № 0000168 від 05.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України, закрити на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази:

- дві пляшки горілки "Хлібний дар", шоколадку "Мілка" та вафельну цукерку "Жак хрусто" - повернути потерпілому;

- диск з відеозаписом - зберігати в матеріалах кримінального провадження (досудового розслідування).

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя