Справа№938/647/24
Провадження № 1-кс/938/68/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

03 березня 2025 року селище Верховина

Слідчий суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення Верховинського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ( далі - СВ Верховинського РВП ГУПН в Івано-Франківській області) ОСОБА_6 , погоджене прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000070 від 26.06.2024 року про застосування запобіжного заходу у виді застави стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

28.02.2025 року до слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області поступило клопотання слідчого СВ Верховинського РВП ГУПН в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором у кримінальному провадженні №0000070 від 26.06.2024 року про застосування запобіжного заходу у виді застави стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, з покладенням на нього обов`язків: 1) прибувати до слідчих СВ Верховинського РВП ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за першою вимогою; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 3) утриматися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_10 у цьому кримінальному провадженні.

Копія вказаного клопотання та матеріали, якими обгрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надані підозрюваному ОСОБА_4 з дотриманням строку, встановленого ч. 2 ст. 184 КПК України.

Досудовим розслідування встановлено, що згідно з указом Президента України №64/2022 " Про введення воєнного стану в Україні", воєнний стан в Україні запроваджено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому продовжено по теперішній час. Таке рішення було ухвалено у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб врегульовано Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Про введення в дію воєнного стану ОСОБА_4 достеменно було відомо, оскільки Указ Президента України №64/2022 оголошено за допомогою засобів масової інформації та доведено до населення країни.

Так, п. 6 та п. 7 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, заходи правового режиму воєнного стану, пов`язані із встановленням у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеженням свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, п. 1 Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», оголошено та впроваджено проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, п. 7 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу (громадяни призовного віку); граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві - п. 2. ч.2 ст. 28 Закону) встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду, з числа осіб: рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу - до 60 років.

Згідно зі ч. 4 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у воєнний час забороняється виїзд військовозобов`язаних, призовників та резервістів з місця проживання без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України - без дозволу відповідного керівника).

Відповідно до Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 року № 724 з наступними змінами і доповненнями) відповідно до статті 3 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" - перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни крім паспортних документів повинні мати також підтверджуючі документи.

Відповідно до пункту 2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану перетинати державний кордон мають право особи, зазначені у пунктах 2-1 та 2-2, а також інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Ця норма не поширюється на осіб, визначених в абзацах другому - восьмому частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Постановою Кабінету Міністрів України № 1455 від 29.12.2021 затверджено «Порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан».

Пунктом 8 вказаного Порядку встановлено, що перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Правовою основою криміналізації незаконного переправлення осіб через державний кордон є стаття 2 Конституції України, відповідно до якої суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

У той же час, 25.06.2024, у ОСОБА_4 , в умовах дії правового режиму воєнного стану на території України, виник злочинний умисел на організацію незаконного переправлення осіб, у тому числі, військовозобов`язаних чоловіків віком від 18 до 60 років, виїзд яких з території держави під час дії правового режиму воєнного стану обмежений) через державний кордон України поза пунктами пропуску через державний кордон та поза пунктами контролю, без документів, що дають право на виїзд з України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

З метою реалізації свого злочинного умислу на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, діючи умисно, порушуючи суспільні відносини щодо охорони суверенітету України, цілісності й недоторканості її кордонів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, ОСОБА_4 вступив в попередню змову з ОСОБА_10 , який діяв за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, яким були відомі маршрут руху через прикордонні села Верховинського району до лінії державного кордону України поза пунктами пропуску та інформація про місця можливої відсутності прикордонних нарядів, для незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза пунктами пропуску через державний кордон та поза пунктами контролю, без документів, що дають право на виїзд з України за грошові кошти, здійснював керівництво такими діями, сприяв їх вчиненню порадами, вказівками та усуненням перешкод.

З цією метою, ОСОБА_4 25.06.2024 в обідній час (точну дату досудовим розслідуванням не встановлено), за попередньою домовленістю із ОСОБА_10 та іншими не встановленими особами, зустрів у попередньо домовлених місцях та посадив до автомобіля марки «FIAT DUCATO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває в його користуванні двох осіб з числа громадян України, яким було відомо про тимчасові обмеження щодо виїзду чоловіків віком від 18 до 60 років з України, та які бажали незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску через державний кордон та поза пунктами контролю, без документів, що дають право на виїзд з України. Зокрема, жителя міста Чортків, Тернопільської області ОСОБА_11 та жителя міста Івано-Франківськ, Івано-Франківської області ОСОБА_12 .

У подальшому, ОСОБА_4 25.06.2024 в післяобідній час (точну дату досудовим розслідуванням не встановлено), за попередньою домовленістю із ОСОБА_10 та іншими не встановленими особами, привіз та висадив ОСОБА_11 та ОСОБА_12 із автомобіля марки «FIAT DUCATO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває в його користуванні, в селі Буковець, Верховинського району, Івано-Франківської області, де на виконання порад, вказівок ОСОБА_4 їх зустрів ОСОБА_10 та з метою обходу прикордонного блокпосту провів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пішки через лісовий масив до території належного йому домогосподарства, розташованого в АДРЕСА_2 , де було обговорено подальший порядок та умови незаконного переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску та контролю, без документів, що дають право на виїзд з України.

По завершенні поїздки в селі Буковець, Верховинського району, Івано-Франківської області, за організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, відповідно до раніше обговореного з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 порядку проведення розрахунку за незаконний перетин державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон та поза пунктами контролю, без документів, що дають право на виїзд з України, ОСОБА_4 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_10 та іншими не встановленими особами, було одержано від ОСОБА_11 та ОСОБА_12 грошові кошти, а саме 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США з кожного, тобто в загальній сумі 3000 (три тисячі) доларів США (що в перерахунку на офіційну валюту України гривню, становить 121 651,5 грн. (сто двадцять одна тисяча шістсот п`ятдесят одна гривня п`ятдесят копійок).

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Городок, Хмельницького району, Хмельницької області, зареєстрований та фактично проживає в АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, одружений, не працевлаштований, на утриманні має одну малолітню дитину, з повною загальною середньою освітою, депутатом не обирався, раніше не судимий, якому 24.02.2025 року вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У судовому засіданні прокурор просив задоволити клопотання та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням на нього обов`язків.

У судовому засіданні захисник - адвокат ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 не заперечили щодо застосування такого виду запобіжного заходу та просили слідчого суддю призначити застову в розмірі, наближеному до мінімального розміру встановленого КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши матеріали даного клопотання приходить до такого висновку.

У ч.2 ст. 177 КПК України закріплено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави для слідчого судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З приводу наявності обґрунтованої підозри слід зазначити, що відповідно до практики Європейського суду «обгрунтована підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року). При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду під обґрунтованою підозрою слід розуміти «розумну підозру, а не щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, слідчий суддя вважає, що наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення,передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Зокрема, обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 , підтверджують: повідомлення начальника прикордонного оперативно-розшукового відділу ДПСУ про виявлення кримінального правопорушення від 26.06.2024 року; протокол огляду місця події від 26.06.2024 року; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 26.06.2024 року; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 26.06.2024 року; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_12 від 27.06.2024 року; протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_12 від 27.06.2024 року; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_11 від 27.06.2024 року; протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 від 27.06.2024 року; протокол огляду предметів від 13.11.2024 року телефону ОСОБА_15 ; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.06.2024 року; протокол огляду предметів від 13.11.2024 року телефону ОСОБА_4 ; протокол огляду предметів від 13.11.2024 року телефону ОСОБА_15 ; висновок комп`ютерно-технічної експертизи від 23.12.2024 року; висновок комп`ютерно-технічної експертизи від 27.12.2024 року; речові докази, залучені до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, крім встановлення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, зобов`язаний також встановити наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ч. 1 ст. 177 КПК України закріплено, що з метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Так, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на підозрюваного ОСОБА_10 в цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Зокрема, ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , зважаючи на відомі йому факти встановлення органом слідства доказів його вини та перебуваючи в статусі підозрюваного, усвідомлюючи можливості призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, за вчинення ним тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, як встановлено матеріалами кримінального провадження ОСОБА_4 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон та з початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України неодноразово перетинав державний кордон України через пункти пропуску, а отже відповідно до ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, що дозволяє йому перетинати Державний кордон України в період дії воєнного стану. Вказане додатково підтверджує можливість ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Ризик незаконно впливати на підозрюваного ОСОБА_10 у цьому кримінальному провадженні підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 добре знайомий із підозрюваним ОСОБА_10 та, маючи можливість вільного пересування і необмежну можливість спілкування з останнім, може незаконно впливати на нього, перешкоджаючи таким чином встановленню об`єктивної істини в кримінальному провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, підтверджується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, який має у користуванні автомобіль марки «FIAT DUCATO», реєстраційний номер НОМЕР_1 та від початку дії воєнного стану багато разів перетинав державний кордон України, тобто може безперешкодно перевозити осіб із числа чоловіків, що ухиляються від мобілізації та мають намір незаконно перетнути державний кордон України до країн Європи, переховуючи їх в транспортному засобі чи здійснювати їх доставку до прикордонних сіл з метою подальшого незаконного перетину кордону пішки гірською місцевістю.

З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до переконливого висновку, що клопотання слідчого, погоджене з прокурором, необхідно задовольнити, та до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді застави з покладенням на нього обов`язків, зазначених у клопотанні, на строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 підозрюється у вчинені правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, який відповідно до ст.12 цього Кодексу є тяжким злочином.

У ч.5 ст.182 КПК України закріплено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб . У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що розмір отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу становить 121651,5 гривень, слідчий суддя приходить до висновку щодо визначення застави обвинуваченому ОСОБА_4 у розмірі 181680 гривень, що відповідає 60 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2025 року) та узгоджується зі змістом ст. 182 КПК України.

Вказану суму застави підозрюваний ОСОБА_4 , який не тримається під вартою, зобов`язаний внести на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору та до суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний та/або заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Як вбачається з ч. 3 та ч. 5 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування становить два місяці з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, у який не включається строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження.

Встановлено, що ОСОБА_10 в даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, - 21.01.2025 року.

Враховуючи вищевказане, строк дії ухвали слідчого судді в частині запобіжного заходу та покладених обов`язків щодо ОСОБА_4 - до 21.03.2025 року (включно).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 110, 176-178, 182, 193, 194, 196, 205, 369, 372, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 181680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень, що відповідає 60 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2025 року).

2. Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчих СВ Верховинського РВП ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утриматися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_10 у цьому кримінальному провадженні.

Застава повинна бути внесена не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на такий депозитний рахунок: одержувач - ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код - 26289647, банк одержувача - ДКСУ м. Київ, МФО - 820172, р/р (IBAN) - UA0002265.

Після внесення застави невідкладно надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору та до Верховинського районного суду.

Строк дії ухвали в частині запобіжного заходу та покладених обов`язків - до 21.03.2025 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.6 ст.182 КПК України в разі не внесення застави з невідкладним наданням до суду та слідчому/прокурору документа, що це підтверджує, то слідчий, прокурор можуть звернутися до слідчого судді про зміну запобіжного заходу.

Роз`яснити підозрюваному, що згідно з ч.ч.8-10 ст.182 КПК України в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_16