Справа №760/7641/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 14.08.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000693 у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Оржів Рівненської області, депутата Клеванської селищної ради, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 202 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва надійшло зазначене клопотання.

В обґрунтування вимог клопотання зазначено, що Слідчим управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000693 від 14.08.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 201 КК України та за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України.

В ході досудового розслідування установлено, що рішенням першого засідання VIII скликання Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської обласної від 08.12.2020 № 1, та відповідно до ст. 283 Виборчого кодексу України, ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 4 Закону України «Про статут депутатів місцевих рад», ОСОБА_4 було обрано депутатом VIII скликання Клеванської селищної ради Рівненського району, Рівненської обласної.

Крім того, як депутат селищної ради ОСОБА_4 увійшов до складу Постійної комісії з питань освіти, охорони здоров`я, культури, фізичної культури та спорту.

Відповідно до ст. 38 Регламенту Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області VIIІ скликання, ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат ради представляє інтереси всієї територіальної громади, має всю повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворюваних нею органів, несе обов`язки перед виборцями, радою та її органами, виконує їх доручення.

Депутат місцевої ради має право вносити пропозиції і зауваження до порядку денного засідань ради та її органів, порядку розгляду обговорюваних питань та їх суті; вносити на розгляд ради та її органів пропозиції з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю; вносити на розгляд ради та її органів проекти рішень з питань, що належать до їх відання, поправки до них; порушувати в раді та її органах питання про необхідність перевірки роботи підзвітних та підконтрольних раді органів, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до Положення про постійні комісії Клеванської селищної ради Рівненського район Рівненської області, затвердженого рішенням Клеванської селищної ради від 08.12.2020 № 5, члени постійних комісій мають право вносити пропозиції про розгляд на засіданнях постійних комісій будь-якого питання, що належить до відання комісії; брати участь в обговоренні рекомендацій, пропозицій, висновків; викладати свою окрему думку як додаток до рекомендацій чи висновку комісії.

Згідно розділу підпункту 4.4, розділу 4 указаного Положення, Постійна комісія з питань освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури та спорту розглядає у тому числі: питання сприяння відродженню осередків традиційної народної творчості, національно-культурних традицій населення, художніх промислів і ремесел; питання забезпечення охорони пам`яток історії та культури, збереження та використання культурного надбання.

Таким чином, будучи з 08.12.2020 депутатом Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської обласної, ОСОБА_4 відповідно до ст. 18 КК України є службовою особою органу місцевого самоврядування.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, та місці, але не пізніше 28.08.2024, у ОСОБА_4 виник умисел на контрабандне переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурних цінностей. Водночас, будучи депутатом та обіймаючи посаду члена Постійної комісії з питань освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури та спорту, ОСОБА_4 був обізнаний з вимогами чинного законодавства щодо охорони культурних цінностей та про спеціальний порядок їх переміщення через кордон України.

Зокрема, відповідно до статті 54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей», культурні цінності - об`єкти матеріальної та духовної культури, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення і підлягають збереженню, відтворенню та охороні відповідно до законодавства України.

Статтями 11, 12, 13 указаного Закону передбачено, що заявлені до вивезення (тимчасового вивезення) та повернуті після тимчасового вивезення культурні цінності підлягають обов`язковій державній експертизі. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей за клопотанням власника культурних цінностей чи уповноваженої ним особи приймає на підставі висновку державної експертизи рішення про можливість або неможливість вивезення культурних цінностей. У разі прийняття центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей, рішення про можливість вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей власнику культурних цінностей, чи уповноваженій ним особі, видається свідоцтво встановленого зразка на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей. Таке свідоцтво є підставою для пропуску зазначених у ньому культурних цінностей за межі митної території України. Вивезення культурних цінностей без цього свідоцтва забороняється.

Згідно статті 6 Конвенції «Про заходи, спрямовані на заборону та запобігання незаконному ввезенню, вивезенню та передачі права власності на культурні цінності» від 14.11.1970, ратифікованої Указом Президії Верховної ради Української РСР від 12.10.1988 № 5396-ХІ, держава учасниця зобов`язана запровадити відповідне свідоцтво, яким держава-експортер підтверджує, що вона дала дозвіл на вивезення однієї чи декількох культурних цінностей; заборонити вивезення зі своєї території культурних цінностей, до яких не додано зазначене свідоцтво.

У відповідності до п. п. 3.2, п. 8 Положення про митний контроль та митне оформлення міжнародних поштових відправлень (далі - МПВ), затвердженого Наказом Державної митної служби України і Державного комітету зв`язку та інформатизації України від 27.10.1999, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України (далі - Мінюст) 17.11.1999, будь-яке товарне вкладення в міжнародне поштове відправлення підлягає декларуванню, не підлягають пропуску через митний кордон України в МПВ предмети на переміщення яких через митний кордон України встановлено обмеження внаслідок застосування державних заходів нетарифного регулювання (ліцензування, сертифікації тощо) або щодо яких діє дозвільна система з боку державних органів контролю, у разі відсутності відповідних дозвільних документів.

Діючи у порушення наведених вимог нормативно-правових актів, реалізуючи свій умисел, направлений на переміщення культурних цінностей через державний кордон України з приховуванням від митного контролю, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28.08.2024, перебуваючи у невстановленому місці, ОСОБА_4 сформував поштове відправлення LL062350085UA, указавши відправник: ОСОБА_5 , НОМЕР_1 , АДРЕСА_2», отримувач «ОСОБА_6: НОМЕР_2, АДРЕСА_3», та до якого помістив 7 предметів, що являються колекцією археологічних предметів V - ХІХ ст.ст. і належать до культурних цінностей та мають історичне, художнє, етнографічне і наукове значення, зокрема:

- скронева підвіска, Пеньківська культура (V-VІІ ст.), у кількості 1 од.;

- поясна бляшка, Салтівська культура (2 пол. VІІІ - 1 пол. ІХ ст.) - 1 од.;

- ґудзик-гирька, Салтівська культура (2 пол. VІІІ - 1 пол. ІХ ст.) - 2 од.;

- скоба для підвішування, Салтівська культура (2 пол. VІІІ - 1 пол. ІХ ст.) - 1 од.;

- перстень зі вставкою із синього скла, (ХІХ ст.) - 1 од.

Задля унеможливлення виявлення культурних цінностей митним органом, з метою їх приховання від митного контролю, ОСОБА_4 особисто упакував визначені культурні цінності у непрозоре пакування та зазначив недостовірні дані при створенні міжнародного поштового відправлення, указавши про знаходженні у поштовому відправленні: «6 Pendant used» - «6 Підвісок використаних», без зазначення наявності у вмісті поштового відправлення культурних цінностей.

Продовжуючи реалізації злочинного умислу, направленого на контрабандне переміщення через кордон України культурних цінностей, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28.08.2024, ОСОБА_4 звернувся до поштового відділення АТ «Укрпошта» № 35313, за адресою: Рівненська область, с. Оржів, вул. Заводська, буд. 6, та передав для відправлення сформоване ним міжнародне поштове відправлення LL062350085UA.

Водночас, злочинний умисел ОСОБА_4 щодо контрабанди, тобто переміщення культурних цінностей через державний кордон України з приховуванням від митного контролю, не був доведений ним до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки 28.08.2024 під час митного огляду міжнародного поштового відправлення LL062350085UA в зоні діяльності єдиного митного терміну оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта» - митного посту ДОПП АТ «Укрпошта» Київської митниці Державної митної служби за адресою: м. Київ, вул. Г. Кірпи, 2, було виявлено приховані від митного контролю 7 одиниць предметів, що являються колекцією археологічних предметів V - ХІХ ст. ст. і належать до культурних цінностей та мають історичне, художнє, етнографічне та наукове значення культурних цінностей.

Вчиняючи дії з переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурних цінностей, ОСОБА_4 розумів протиправність своїх дій, усвідомлював, передбачав і бажав настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді незаконного пересилання об`єктів матеріальної культури, що мають історичне, художнє, етнографічне та наукове значення і підлягають збереженню та охороні відповідно до законодавства України.

За вказаними обставинами 28.01.2025 року в порядку, передбаченому ст. 481 КПК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 201 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні обґрунтовується зібраними доказами.

19.03.2025 слідчим вручене стороні захисту клопотання про продовження строку досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні до 3-х місяців, у зв`язку з необхідністю: отримати ухвалу слідчого судді на тимчасовий доступ до речей та документів, що перебувають у володінні Київської митниці; проведення тимчасового доступу; призначити мистецтвознавчу експертизу у кримінальному провадженні та отримати її висновок; вирішити питання щодо повідомлення ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри та/або нову підозру; розсекретити матеріальні носії НСРД; отримати відповіді на скеровані слідчим запити; провести інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, в разі встановлення нових обставин; виконати, відповідно до положень ст. 290, 291 КПК України, усі необхідні процесуальні дії щодо відкриття матеріалів кримінального провадження та скерування його до суду разом із обвинувальним актом і реєстром матеріалів досудового розслідування.

Разом з тим ухвалою слідчого суддів Солом`янського районного суду м. Києва від 29.01.2025 застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Строк дії ухвали до 27 березня 2025 року.

Відтак, на даний час є необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, передбачені у п. п. 1, 2, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились.

Переховуватися від органів досудового слідства та/або суду. Так, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі, що дає підстави вважати, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Враховуючи те, що на даний час не встановлено всіх речей (речових доказів) та документів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин його вчинення, підозрюваний може знищити або сховати вказані матеріальні об`єкти та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Незаконно впливати на свідків, інших співучасників інкримінованого йому злочину. У ході досудового розслідування не встановлено та не допитано усіх осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, зокрема обставини вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, з огляду на зазначене є ризик незаконного впливу на таких осіб з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. З огляду на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, є ризик вчинення ним будь-яких діянь, спрямованих на перешкоджання кримінальному провадженню, зокрема обставин вчинення злочину, затягування строків його досудового розслідування тощо.

Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Зазначений висновок ґрунтується на тому, що на теперішній час досудовим розслідуванням не встановлено всіх обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, зокрема яким саме чином та способом підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від органу досудового розслідування/суду та/або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою порушення розумних строків судового розгляду.

Також, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення проведення повного та неупередженого досудового розслідування тяжкого злочину у встановлені законом строки, забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, з метою виконання завдань кримінального провадження, об`єктивно необхідним є продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У разі застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів орган розслідування не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матиме можливості запобігти встановленим ризикам, а також спілкуванню підозрюваного з іншими учасниками, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, здійсненню останнім впливу на свідків з метою зміни ними наданих показів з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду із відповідним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та доводи викладені в ньому та пояснив, що підозра, пред`явлена ОСОБА_4 та ризики, викладені у клопотанні обґрунтовані, підтверджується належними доказами, за період досудового розслідування не зменшились та продовжують існувати. Просила продовжити застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування із покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст.194 КПК України. Не заперечувала проти зміни запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт із забороною залишати житло за місцем мешкання у певний час доби.

Підозрюваний не заперечував проти задоволення даного клопотання, однак просив продовжити строк дії домашнього арешту із забороною залишати житло за місцем мешкання у нічний час доби.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені даною статтею. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

При вирішенні питання про продовження строку домашнього арешту, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 199 КПК зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також встановити обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 181, 184, 199 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Як встановлено у судовому засіданні у провадженні слідчого управління СБ України у м. Києві та Київській області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені 14.08.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000693 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 202 КК України.

28.01.2025, відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 202 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 202 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженнями доказами, наданими суду на дослідження, зокрема:

- документами Київської митниці щодо інформування про можливе вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом тимчасового доступу документів митного органу, яким вилучено товаро-супровідні документи щодо оформленого ОСОБА_4 міжнародного поштового відправлення № LL062350085UA;

- висновком експерта Київського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України №1327 від 16.12.2024, згідно якого скронева підвіска, Пеньківська культура (V-VІІ ст.), поясна бляшка, Салтівська культура (2 пол. VІІІ - 1 пол. ІХ ст.), ґудзик-гирька, Салтівська культура

(2 пол. VІІІ - 1 пол. ІХ ст.), скоба для підвішування, Салтівська культура

(2 пол. VІІІ - 1 пол. ІХ ст.), перстень зі вставкою із синього скла, ХІХ ст., є колекцією археологічних предметів V ст. - ХІХ ст. і належать до культурних цінностей, що мають історичне, художнє, етнографічне та наукове значення;

- документами Клеванської селищної ради про наявність статусу депутата у ОСОБА_4 ;

- протоколом затримання ОСОБА_4 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, з огляду на викладене слідчий суддя не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні прокурором надано достатньо доказів щодо вагомості підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 202 КК України, а саме закінченого замаху на контрабанду, тобто переміщення через митний Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя пересвідчився у тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, оскільки санкція ч. 1 ст. 202 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зауважує, що підозрюваний має молодий вік, групи інвалідності не має.

Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя встановив, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, а саме має постійне місце проживання, одружений та не має на утриманні неповнолітніх дітей.

Встановлюючи обставини, передбачені п. 5 ч. 1 ст.178 КПК України слідчий суддя визначив, що підозрюваний має вищу освіту та проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Щодо репутації підозрюваного, відповідно до вимог п. 6 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зазначає, що даних щодо негативної репутації підозрюваного в ході судового розгляду клопотання слідчому судді не надано.

В дотримання вимог п. 7 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зазначає, що відомостей про розмір доходу підозрюваного слідчому судді не надано.

На виконання вимог п. 8, 9, 10 ч.1 ст. 178 КПК України в ході розгляду клопотання відомостей про наявність у підозрюваного судимостей не встановлено. Даних про застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів не надано, як і відомостей про повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог, визначених п. 11 ч. 1 ст.178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що відповідно до наданих суду матеріалів кримінального провадження, на момент розгляду клопотання відомості щодо розміру майнової шкоди у даному кримінальному провадженні відсутні.

На виконання вимог п.12 ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що відсутні ризики продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризику летальності, що створює підозрюваний, у зв`язку з його доступом до зброї у судовому засіданні не встановлено.

Крім того, стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п. 1, 2 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, визначеного до п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, характер та зухвалість інкримінованого злочину, який вчинено в умовах воєнного.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, визначеного до п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України свідчить той факт, що нині не встановлено та не допитано усіх осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, у тому числі особи, яким відомі обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тому останній може незаконно впливати на свідків, інших співучасників інкримінованого йому злочину.

Про наявність ризику, передбаченого до п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що на даний час не встановлено всіх речей (речових доказів) та документів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин його вчинення, отже підозрюваний може знищити або сховати вказані матеріальні об`єкти та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Вказані ризики не зменшились та продовжують існувати, що не заперечується сторонами у справі.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведеним існування ризиків, передбачених п.п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки вказані ризики належним чином не обґрунтовані у клопотанні, не віднайшли об`єктивного підтвердження у судовому засіданні та ґрунтуються на припущеннях слідчого, прокурора.

29.01.2025, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва, відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за місцем мешкання із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком до 27.03.2025 включно.

25.03.2024, постановою заступника керівника Київської обласної прокуратури, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців до 28.04.2025.

Відповідно до наданих слідчому суді матеріалі встановлено, що закінчити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні до завершення строку досудового розслідування неможливо, оскільки необхідно виконати ряд слідчих (розшукових) дій та процесуальних дій, за результатами проведення яких прийняти відповідні процесуальні рішення, що потребує додаткового часу, зокрема:

-отримати ухвалу слідчого судді на тимчасовий доступ до речей та документів, що перебувають у володінні Київської митниці;

-провести тимчасовий доступ;

-призначити мистецтвознавчу експертизу у кримінальному провадженні та отримати її висновок;

-вирішити питання щодо повідомлення ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри та/або нову підозру;

-розсекретити матеріальні носії НСРД;

-отримати відповіді на скеровані слідчим запити; провести інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, в разі встановлення нових обставин;

-виконати, відповідно до положень ст. 290, 291 КПК України, усі необхідні процесуальні дії щодо відкриття матеріалів кримінального провадження та скерування його до суду разом із обвинувальним актом і реєстром матеріалів досудового розслідування.

Дані твердження не оспорюються сторонами по справі.

Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що в термін дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 завершити досудове розслідування неможливо, оскільки не виконано ряд слідчих (розшукових) дій та процесуальних дій і вказані дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин, але при цьому наявність обґрунтованої підозри щодо нього залишається.

Отже, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, також враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, особу підозрюваного та його репутацію, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає за необхідно задовольнити клопотання частково та продовжити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин залишати житло за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , окрім випадків необхідної евакуації чи з метою запобігання загрози життю чи здоров`ю, в межах строку досудового розслідування строком на один місяць та два дні, тобто по 28 квітня 2025 року включно, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 186, 193-194, 196, 199, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який полягає в забороні у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин залишати житло за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , окрім випадків необхідної евакуації чи з метою запобігання загрози життю чи здоров`ю, в межах строку досудового розслідування строком на один місяць та два дні, тобто по 28 квітня 2025 року включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 :

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

- не відлучатися із населеного пункту, за місцем проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді діє по 28 квітня 2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити до органу Національної поліції за місцем мешкання підозрюваного для забезпечення контролю за поведінкою підозрюваного під час дії відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1