Провадження № 1-кс/201/5883/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0003507, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2024 року, про продовження строку дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Краматорська Донецької області, громадянки України, яка має дві вищі освіти, вдова, утриманців не має, не працює, пенсіонерка, зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

- прокурор ОСОБА_4 (ВКЗ)

- підозрювана ОСОБА_5 (ВКЗ)

- захисник ОСОБА_6 (ВКЗ)

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад клопотання.

Слідчим відділом 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0003507, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також у зв`язку з необхідністю виконати ряд слідчих дій, слідчий просив продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування без можливості внесення застави.

Позиції учасників.

Прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити.

Підозрювана підтримала захисника.

Захисник просив у задоволенні клопотання відмовити з огляду на необґрунтовану підозру і недоведеність ризиків.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003507 від 20.11.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.

Далі у клопотанні детально викладені обставини вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.111 КК України, серед іншого зазначено, що громадянка України ОСОБА_5 не пізніше 14 липня 2022 року (точний час та дату органом досудового розслідування не встановлений), діючи умисно, всупереч інтересам держави України, в умовах воєнного стану, керуючись власними переконаннями та особистим мотивом, перебуваючи у с. Шостаківка Краматорського району Донецької області (більш точне місце органом досудового розслідування не встановлено), за допомогою власного мобільного телефону марки ZTE Blade A3 2020 IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , використовуючи обліковий запис з ім`ям користувача « ОСОБА_7 » з «user id: » зареєстрований на мобільний номер телефону НОМЕР_3 месенджера «Telegram», в особистому листуванні, надала допомогу в проведенні підривної діяльності проти України представнику незаконного збройного формування створеного російською федерацією на тимчасово окупованій території Донецької області командиру НОМЕР_4 загону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » народної міліції ДНР ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обліковий запис якого в месенджері «Telegram» зареєстрований за номером мобільного зв`язку НОМЕР_5 , шляхом надання інформації про розташування особового складу і військової техніки Збройних Сил України на території Краматорського району Донецької області.

При цьому, громадянка України ОСОБА_5 усвідомлювала, що передана нею інформація буде використана представниками РФ для проведення підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану.

Так, 14.07.2022 о 14 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у с. Шостаківка Краматорського району Донецької області (більш точне місце органом досудового розслідування не встановлено), надала представнику іноземної організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, використовуючи обліковий запис з ім`ям користувача « ОСОБА_7 » з «user id: » зареєстрований на мобільний номер телефону НОМЕР_3 месенджера «Telegram», шляхом надсилання текстового повідомлення представнику незаконного збройного формування створеного російською федерацією на тимчасово окупованій території Донецької області командиру НОМЕР_4 загону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » народної міліції ДНР ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обліковий запис якого в месенджері «Telegram» зареєстрований за номером мобільного зв`язку НОМЕР_5 , надала йому інформацію про:

-розташування в селищі Олександрівка Краматорського району Донецької області військовослужбовців ЗСУ;

-розміщення на території Шахти «Піонер» в селищі Новодонецьке Краматорському районі Донецької області військовослужбовців та військової техніки та паливних заправників ЗСУ;

-здійснення військовослужбовцями ЗСУ охорони мостів в районі селища Олександрівка Краматорського району Донецької області;

-розташування військовослужбовців ЗСУ в населених пунктах Іверське Новодонецької селищної громади та Дмитроколине Олександрівської селищної громади Краматорського району Донецької області;

-розміщення працівників ГУ НП в Донецькій області в приміщенні гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 .

31.10.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. ст. 208, 615 КПК України.

31.10.2024 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, тобто у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, інформаційній безпеці України: наданні представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

01.11.2024 слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська підозрюваній ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 29.12.2024.

20.11.2024 прокурором Донецької обласної прокуратури матеріали досудового розслідування стосовно підозрюваної ОСОБА_5 виділені з кримінального провадження № 0000529 від 23.02.2024 в окреме кримінальне провадження №0003507 за ч. 2 ст. 111 КК України.

24.12.2024 слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська продовжено строк досудового розслідування до 4 місяців, тобто до 28.02.2025.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Підозра ОСОБА_5 , у вчиненні особливо тяжкого злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема:

- матеріалами, зібраними оперативним підрозділом, що відповідно до ч. 2 ст. 99 КПК України є доказом;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії №78/2/31/1-241т від 19.06.2024;

- протоколом обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 від 31.10.2024;

- протоколом затримання ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 31.10.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 31.10.2024;

- відповіддю на запит з СіЗ ДВКР СБ України ОТУ «Луганськ» ОСУВ «Хортиця» від 30.10.2024, щодо підтвердження достовірності переданої ОСОБА_5 інформації;

- відповіддю на запит з УСР в Донецькій області ДСР НП України від 30.10.2024, щодо підтвердження достовірності переданої ОСОБА_5 інформації.

Вищевказані докази, зібрані під час досудового розслідування, свідчать про те, що підозрювана ОСОБА_5 , могла вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України, тобто підозра стосовно останньої є обґрунтованою.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою отримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

При цьому, обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, долученими доказами, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення є підтвердженою.

При цьому, стороною захисту не зазначено обставин та не надано доказів на підтвердження існування таких обставин, які б очевидно та беззаперечно свідчили про непричетність підозрюваної до кримінального правопорушення, у вчиненні якого їй повідомлено про підозру, або вказували на необґрунтованість повідомленої підозри.

Щодо існування ризиків.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

На виконання вимог ст. 199 КПК України, щодо порядку продовження строку тримання під вартою, встановлені обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики, передбачені п. 1-5 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

Слідчий вказує на існування ризиків, передбачених п.п. 1 - 5 частини 1 статті 177 КПК України, які, на думку слідчого судді, є підтвердженими.

Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується, тим, що ОСОБА_5 згідно із ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, тому підозрювана ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке, відповідно до чинного законодавства, пов`язане із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон або до окупованої території.

Крім того, ОСОБА_5 проживає в с. Шостаківка Краматорського району Донецької області, тобто на території області де на даний час ведуться активні бойові дії, а агресія яку здійснює російська федерація може призвести до окупації вказаного населеного пункту. Тобто у разі застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, вона, перебуваючи за місцем реєстрації і проживання, може опинитися на території, окупованій державою-агресорам та уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується наступними доводами.

У разі не обрання/продовження підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вона буде в змозі знищити (видалити дистанційно з іншого пристрою відомості листування), сховати та спотворити будь-які предмети та речі, що мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Крім того, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на експерта та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Ризик незаконного впливу на експертів є актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання за необхідності показань від осіб, які є експертами, у кримінальному провадженні, а саме усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. ст. 23, 356 КПК України.

Частинами 1, 2 ст. 23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім випадку отримання показань, визначеного ст. 615 КПК України.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, фактично матиме можливість спілкуватись з фігурантом у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_8 , що в свою чергу унеможливить здійснення належного контролю за її поведінкою, також ОСОБА_5 фактично весь свій час матиме можливість безконтрольно спілкуватися, в тому числі за допомогою телефонних засобів зв`язку з представником незаконного збройного формування створеного російською федерацією на тимчасово окупованій території Донецької області командиром НОМЕР_4 загону «Барс» народної міліції ДНР ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що об`єктивно може зашкодити встановлення істини у цій справі, оскільки останній причетний до його вчинення.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 обґрунтовується тим, що підозрювана, залишаючись на волі за місцем свого проживання у с. Шостаківка Краматорського району Донецької області, а саме у населеному пункті, де на теперішній час розміщуються підрозділи Збройних Сил України та інші утворені відповідно до законів України військові формування, у разі не обрання/продовження підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дозволить їй продовжити вчиняти протиправну діяльність. Також, будинок ОСОБА_5 розташований поблизу дороги, якою переміщується військова техніка Збройних Сил України, що дозволить їй безперешкодно отримувати інформацію про переміщення військової техніки Збройних Сил України.

Враховуючи лояльне налаштування ОСОБА_5 , до окупаційних військ рф, не обрання/продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може створити передумови для вчинення нею нового кримінального правопорушення, або продовження злочину, в якому вона підозрюється.

Слід врахувати, що 24 лютого 2022 року указом Президента України ОСОБА_10 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, тому необхідно взяти до уваги, що ОСОБА_5 , вчинила злочин, під час воєнного стану.

Щодо необхідності проведення слідчо-розшукових дій.

Строк дії ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про тримання під вартою ОСОБА_5 спливає 29.12.2024, втім у вказаний час завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні не вбачається можливим, оскільки у кримінальному провадженні необхідно отримати висновок комп`ютерно-технічної експертизи, після чого провести аналіз інформації отриманої за результатами проведення комп`ютерно-технічної експертизи, виконати всі вимоги, передбачені Інструкцією «Про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні», затвердженої Наказом № 114/1042/516/1199/936/1687/51 від 16.11.2012, та ст. ст. 255, 256 КПК України.

Також, для завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні, з урахуванням отриманих матеріалів, необхідно скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, повідомити підозрюваного та його захисників про завершення досудового розслідування, надати доступ до матеріалів досудового розслідування, виконати інші слідчі та процесуальні дії, у яких виникне необхідність, для чого потрібен додатковий строк.

Здійснити вищевказані слідчі та процесуальні дії не виявилося можливим у встановлений законом двомісячний строк, у зв`язку з завантаженістю експертної установи, що з об`єктивної причини унеможливило виконання експертами постанови слідчого про призначення комп`ютерно-технічної експертизи, та особливою складністю кримінального провадження.

Отримання результатів зазначених процесуальних дій зі збору доказів у кримінальному провадженні, відповідно до ст. 93 КПК України, має суттєве значення для доказування у кримінальному провадженні та потребує додаткового часу, що об`єктивно унеможливлює звернення до суду з обвинувальним актом стосовно ОСОБА_5 у даний час та може негативно вплинути на повноту та об`єктивність судового розгляду у кримінальному провадженні.

Висновки.

Подане клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України. Підозра обґрунтована і ризики є доведеними і продовжують існувати.

Дослідженні під час розгляду клопотання обставини свідчать, про наявність підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, яка дала підстави для повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.111 КК України, а додані до клопотання матеріали свідчать, що вона причетна до вчинення цього кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу, встановлено, що органу досудового розслідування дійсно необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, втім строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою ОСОБА_5 спливає 29.12.2024.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

Оскільки інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення входить до вищевказаного переліку, то, з огляду на обґрунтованість підозри та наявності ризиків, та з метою можливості отримання та процесуального опрацювання вищевказаних матеріалів, проведення інших слідчих дій, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.

Характер інкримінованого ОСОБА_5 злочину, який свідчить про підвищену суспільну небезпеку, зокрема, що остання, згідно з твердженням сторони обвинувачення, протягом тривалого періоду часу продовжувала вчиняти дії, виконуючи завдання представників спецслужб російської федерації, ініціативно надавала допомогу представнику іноземної організації, співробітнику ФСБ рф у проведенні підривної діяльності проти України, зважаючи на її лояльність до ЗС рф, які здійснюють збройну агресію проти України, існує ризик вчинення цього ж злочину, або подібних злочинів, що можливо нівелювати виключно шляхом тримання підозрюваного під вартою. При цьому у разі не обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрювана зможе продовжити вчиняти злочин за допомогою месенджерів та мережі інтернет, оскільки правоохоронні органи не взмозі контролювати процес користування ОСОБА_5 мережею інтернет та месенджерами, що створить передумови для продовження злочину та вчинення нових. Окрім того, враховуючи, що ОСОБА_5 має певні зв`язки з ФСБ рф, то є достатні підстави вважати, що вона з метою уникнути покарання за інкриміновані злочини може вдатися до дій щодо виїзду до непідконтрольних територій України та в подальшому переховуватися на території рф.

Щодо строку застосування запобіжного заходу.

У відповідності до ст. 219 КПК України досудове розслідування може бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати двох місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості; дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

В подальшому згідно з ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою.

Тому, оскільки строк досудового розслідування продовжений до 28.02.2025 року, а тому саме до цього строку в межах 60 днів слідчий суддя може продовжити запобіжний захід.

Щодо застави.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки інкриміноване підозрюваній кримінальне правопорушення входить до вищевказаного переліку, а також з огляду на обґрунтованість підозри та наявності ризиків, розмір застави слідчий суддя не визначає.

Керуючись ст. ст. 176-178, 206, 309, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Строк дії застосованого під час досудового розслідування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів, до 22 лютого 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1