Справа № 405/3226/19
Номер провадження 1-кп/404/169/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м. Кропивницький обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0009359 по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.2 ст.15, п.п.6, 11, 12, 13 ч.2 ст.115, п.13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_4 за ч.3 ст.27, ч.2 ст.15, п.п. 11, 12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_5 за ч.5 ст.27, ч.2 ст.15, п.п.11, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_3 , суд,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Кіровського районного суду м. Кіровограда перебуває кримінальне провадження №0009359 по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.2 ст.15, п.п.6, 11, 12, 13 ч.2 ст.115, п.13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_4 за ч.3 ст.27, ч.2 ст.15, п.п. 11, 12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_5 за ч.5 ст.27, ч.2 ст.15, п.п.11, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.04.2023 року, у справі № 405/3226/19 головуючим суддею визначено суддю ОСОБА_1 та склад колегії суддів: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого закінчується 25.01.2025 року.

Вислухавши клопотання прокурора, який просив продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою посилаючись на наявні обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема: перебуваючи на волі обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення, може переховуватися від суду з метою уникнення покарання, здійснити вплив на потерпілого та свідків, які не були допитані у кримінальному провадженні.

Захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_3 , які погодилися з клопотанням прокурора.

При цьому член колегії суддів - суддя ОСОБА_9 на теперішній час перебуває на лікарняному, що призводить до неможливості розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегією суддів.

Так, суд зауважує, що пунктом 20-5 Перехідних положень КПК України визначено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), було встановлено певні особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження. Зокрема цим пунктом визначено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Із запровадженням на території України воєнного стану, питання продовження строку тримання під вартою у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом такого питання у встановленому КПК порядку, стало регулюватися положеннями ч. 6 ст. 615 КПК України.

Зокрема, ч. 6 ст. 615 КПК України було передбачено, що у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України № 8-р(II)/2024 від 18.07.2024 року у справі № 3-88/2022(205/22, 114/24) частину шосту статті 615 КПК України визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною).

При цьому суд наголошує, що мотивами, які слугували для прийняття вказаного рішення Конституційним Судом України, стала виключно неприпустимість автоматичногопродовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та наголошення на необхідності розглядувказаного питання судом, що завершується ухваленням вмотивованого та належним чином обґрунтованого судового рішення.

Крім того, Конституційний Суд України, за змістом вищевказаного рішення, зобов`язав Верховну Раду України «привести нормативне регулювання, установлене ч. 6 ст. 615 КПК України, що визнана неконституційною, у відповідність із Конституцією України та цим рішенням» (п. 3 резолютивної частини рішення). У зв`язку з цим втрата чинності положень ч. 6 ст. 615 КПК України була відтермінована Конституційним Судом України на три місяці з дня ухвалення вищевказаного рішення.

Попри це, зі спливом тримісячного строку, встановленого Конституційним Судом України, Верховною Радою України нормативне регулювання, установлене ч. 6 ст. 615 КПК України, щодо продовження строку тримання під вартою у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом такого питання у встановленому КПК порядку, у відповідність до рішення Конституційного Суду України не приведено.

У зв`язку з цим, на теперішній час склалась ситуація, за якої положення ч. 6 ст. 615 КПК України є такими, що втратили чинність, та відповідно не можуть бути застосованими при продовженні строку тримання під вартою, а Верховною Радою України, всупереч вимогам Конституційного Суду України, не вироблено новий механізм, який врегулював би окреслене вище питання.

При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. При цьому, на переконання суду, такий перелік не є вичерпним.

Зокрема, положеннями ст. 129 Конституції України аналогічно закріплено основні засади судочинства, в тому числі і кримінального, із зазначенням про те, що законом можуть бути визначені також інші засади судочинства.

Таким чином, до загальних засад кримінального провадження слід віднести, зокрема: розумність строків, доступ до правосуддя, а також незмінність складу суду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Порядок визначення складу суду встановлений ст. 35 КПК України. При цьому ч. 9 ст. 35 КПК України предбачає, що склад суду у кримінальному провадженні є незмінним, крім випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналогічно, згідно положень ч. 1 ст. 319 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні повинен бути проведений в одному складі суддів.

За загальними правилами судочинства незмінність складу суду при проведені судового розгляду полягає в тому, що справа від початку її розгляду і до закінчення повинна розглядатись за участі лише судді або колегії суддів, визначених ЄСІТС для розгляду конкретного кримінального провадження, натомість тимчасова неможливість розгляду клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою (зокрема у зв`язку з перебуванням члена колегії на лікарняному) не може бути безумовною підставою для вилучення справи з подальшим її перерозподілом, що призведе до порушення розумних строків розгляду справи, а також необхідності кожного разу розпочинати судовий розгляд спочатку, що в свою чергу може призвести до втрати доказів по справі, зокрема неможливості повторного допиту свідків, потерпілих тощо.

У зв`язку з викладеним, оскільки член колегії суддів - суддя ОСОБА_9 перебуває на лікарняному, з огляду на те, що строк тримання під вартою ОСОБА_3 закінчується 25.01.2025 року, і відповідно неможливо за вказаних обставин колегією суддів у складі головуючої судді ОСОБА_1 та суддів ОСОБА_9 , ОСОБА_8 розглянути питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , то вищевказане клопотання прокурора, з урахуванням загальних засад кримінального провадження, зокрема незмінності складу суду, а також враховуючи позицію Конституційного Суду України, викладену у рішенні від 18.07.2024 року, розглядається суддею ОСОБА_1 , який є головуючим суддею у складі колегії суддів, що здійснює розгляд вищезазначеного кримінального провадження.

При цьому суд акцентує увагу на тому, що, застосовуючи загальні засади судочинства, з урахуванням вимог Конституційного Суду України, суд не здійснює продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого автоматично, а розглядаєвказане питання, із забезпеченням прав учасників судового розгляду, здійснюючи судовий контроль на предмет наявності чи відсутності ризиків, що виправдовують потребу в подальшому триманні обвинуваченого під вартою та постановляючи вмотивоване рішення.

Вислухавши в судовому засіданні думку учасників судового провадження, а сасме прокурора, який просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, обвинуваченого та його захисника, які погодилися з клопотанням прокурора, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

З метою уникнення кримінальної відповідальності та справедливого покарання ОСОБА_3 , за висновком прокурора, перебуваючи на свободі може впливати на свідків та потерпілого, з метою зміни та дачі показів останніми на його користь.

Наведені обставини, на думку прокурора свідчать про неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 процесуальних обов`язків.

При вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку тримання під вартою, суд враховує, що кримінальні правопорушення в яких обвинувачується ОСОБА_3 відноситься до категорій тяжких та особливо тяжких, умисних, корисливих та вчинених з прямим умислом. До того ж усвідомлюючи тяжкість можливого покарання він може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду виїхавши за межі Кіровоградської області або України; незаконно впливати на свідків, потерпілого з метою зміни та надання ними показань на його користь, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Відповідно ст.183 ч.4 п.1 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки, ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, які вчинено із застосуванням насильства, суд не визначає розмір застави.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 2 (два) місяці, тобто до 23.03.2025 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1