печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5985/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000977 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло вказане клопотання.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000977 від 16.12.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює група прокурорів першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 з листопада 2015 року по теперішній час проходить службу в Національній поліції України та з листопада 2024 року перебуває на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Крім того, щонайменше з 16.11.2022 ОСОБА_5 наділений спеціальним правом керування транспортними засобами категорії «В», а тому з урахуванням здобутого досвіду водіння автомобілем, а також займаної посади, перебуваючи на якій він розслідує кримінальні правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а отже на момент вчинення кримінального правопорушення володів у повній мірі вимогами законодавства, яке регламентує порядок забезпечення безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, та усвідомлював відповідальність за порушення його положень.

16 грудня 2024 року, приблизно о 19 годин 05 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, який впливає на увагу і реакцію водія, а також порушує його координацію, зухвало ігноруючи вимоги вказаних нормативно-правових актів, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, усвідомлюючи небезпечні властивості автомобільного транспорту як джерела підвищеної небезпеки, нехтуючи застосуванням безпечних прийомів керування, наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху,керуючи автомобілем FIAT LINEA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на ділянці проїзної частини Гостомельського шосе, в адміністративних межах Оболонського району міста Києва, скоїв дорожньо-транспортну пригоду внаслідок допущених порушень вимог пунктів 1.3, 1.5, підпунктів «б» та «д» пункту 2.3, підпункту «а» пункту 2.9 та пунктів 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР), відповідно до яких:

п. 1.3 - «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5 - «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3 - «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортним засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»;

п. 2.9 - «Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

п. 11.3 - «На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу».

Порушення вищевказаних вимог ПДР з боку водія ОСОБА_5 виразилися у тому, що він 16 грудня 2024 року, приблизно о 19 годин 05 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем FIAT LINEA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною Гостомельського шосе в адміністративних межах Оболонського району міста Києва по напрямку від вулиці Міської у місті Києві до вулиці Садової в селищі Горенка чим порушував вимоги підпункту «а» пункту 2.9 ПДР щодо заборони керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та створював потенційну загрозу безпеці дорожнього руху.

Діючи таким чином, ОСОБА_5 на ділянці дороги в районі електроопори № 78, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, які розділені одинарною переривчастою лінією білого кольору 1.5 горизонтальної дорожньої розмітки ПДР, був недостатньо уважним та всупереч вимогам пункту 11.3 ПДР виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 .

В результаті даного зіткнення транспортних засобів водій автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих травм загинув на місці пригоди.

Отже, порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, підпунктів «б» та «д» пункту 2.3, підпункту «а» пункту 2.9 та пункту 11.3 ПДР з боку ОСОБА_5 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у порушені правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

16.12.2024 о 22:30 год. ОСОБА_5 затриманий за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

17.12.2024 дня о 18:40 год. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від 5 до 10 років.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 грудня 2024 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 лютого 2025 року включно (справа № 757/59573/24-к).

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000977 від 16.12.2024 на підставі постанови заступника керівника Київської міської прокуратури продовжено до 3 місяців, тобто до 17.03.2025.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Підставою для продовження застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду:

Значна суворість покарання за тяжкий злочин, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 286-1 КК України (позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від семи до десяти років) цілком ймовірно може спонукати підозрюваного до спроб переховування від слідства та суду з метою ухилитися від передбаченої законом відповідальності.

2) знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення:

Підозрюваний ОСОБА_5 , користуючись налагодженими зв`язками та здобутими знайомствами, отриманими під час перебування на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового слідства та судового розгляду, через прохання, погрози або іншим шляхом знищити, приховати або спотворити докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також речі та документи, які містять інформацію щодо дорожньо-транспортної пригоди.

Будучи працівником правоохоронного органу, займаючи посаду старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, ОСОБА_5 орієнтується в порядку виявлення правопорушень та притягнення винних до відповідальності, у зв`язку з чим має спеціальні знання, які дозволяють йому володіти інформацією, які саме речі та документи мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та у разі їх знищення, ховання чи спотворення яких можливо запобігти доказуванню обставин вчиненого ним злочину.

Також, даний ризик є реальним зважаючи на те, що відносно вилучених під час досудового розслідування транспортних засобів на даний час не проведено усі необхідні експертизи, а тому перебуваючи на волі ОСОБА_5 маючи зв`язки, можливо і позаслужбові, з експертами, зможе впливати на зроблені ними висновки.

3) незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні:

Так, перебуваючи на волі, для уникнення кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення ОСОБА_5 може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу на показання свідків та потерпілих, які вже допитані під час досудового розслідування та які можуть бути встановлені в ході проведення досудового розслідування. Свідки та потерпілі в кримінальному провадженні проживають на території Київської області, зокрема на території обслуговування Бучанського РУП ГУНП в Київській області, а тому для уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може використати тісні соціальні зв`язки, в тому числі з працівниками органів державної влади та правоохоронних органів.

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином:

Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, працюючи на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, будучи працівником правоохоронного органу на якого поширюється заборона використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу може намагатися уникнути відповідальності за вчинення тяжкого злочину та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим зручним та можливим для нього способом.

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Також, підозрюваний ОСОБА_5 , будучи не ізольованим від суспільства, може вчинити тотожне або інше кримінальне правопорушення. Існують ризики введення в оману суду або іншого уповноваженого органу, перешкоджання з`явленню свідка, експерта, примушування їх до відмови від давання показань чи висновку.

Слід зазначити, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, на час вчинення кримінального правопорушення перебував в стані алкогольного сп`яніння, при цьому обіймав посаду працівника Національної поліції України, повинен був усвідомлювати, що така поведінка є явно неприйнятною для поліцейського, адже останній повинен був керуватися принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, однак вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України формує у суспільстві думку щодо повної безкарності правоохоронців за вчиненні ними кримінальні правопорушення, а також викликає негативне ставлення до правоохоронної системи України.

Враховуючи викладене та аналізуючи зібрані в сукупності докази, можливо прийти до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на підозрюваного обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

На цей час у кримінальному провадженні проведено ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які підтверджують обґрунтованість підозри.

Водночас дотепер не отримано висновків судових експертиз які необхідні для встановлення всіх обставин пригоди та надання оцінки діям її учасників. Дотепер експертними установами виконуються судово-медична експертиза, на вирішення якої поставлено питання про причину смерті ОСОБА_7 . Також не отримано висновку транспортно-трасологічної експертизи, якою має бути визначено місце зіткнення та інші важливі питання щодо контактування транспортних засобів. Разом з тим продовжується встановлення усіх осіб, які могли бачити обставини дорожньо-транспортної пригоди на власні очі, однак з тих чи інших причин не здійснили виклики екстрених служб та не залишилися на місці пригоди до їх приїзду. Про існування таких людей свідчить місце та час пригоди, оскільки даною ділянкою велика кількість людей повертається додому після робочого дня. Про їх небажання надавати про себе відомості може вказувати той, факт, що підозрюваний у кримінальному провадженні обіймав посаду в органі поліції, на території обслуговування якого ймовірно проживають такі особи.

Саме тому підозрюваний, перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності матиме можливість використати свою службову діяльність для здійснення впливу або тиску на експертів та свідків як особисто, так і за допомогою третіх осіб, щоб схилити їх до надання неправдивих свідчень/висновків або відмови від показань під час судового розгляду. Може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки обізнаний з методами роботи правоохоронних органів, має знайомих серед працівників правоохоронних органів, що може бути використано ним з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, перелічені вище обставини у сукупності виправдовують потребу у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого до підозрюваного ОСОБА_5 .

Посилаючись на вказане, слідчий просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 у межах строку досудового розслідування, а саме до 17.03.2025, без визначення розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з викладених в ньому підстав, просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання про продовження тримання підозрюваного під вартою, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, їх недоведеність жодними доказами. Наразі відсутні висновки експерта, які б вказували на вину ОСОБА_5 . Сталість соціальних зв`язків ОСОБА_5 не може вказувати на ризик переховування останнього від органу досудового розслідування та суду, його впливу на інших учасників провадження з метою уникнення кримінальної відповідальності. ОСОБА_5 має родину, дві дитини, власне житло, постійне місце проживання на території України, жодного разу її не покидав з 2014 року. ОСОБА_5 має намір доводити свою невинуватість. Спотворити докази підозрюваний не може та не намагався, автомобілі наразі перебувають на спецмайданчику для роботи експертів, інші документи вилучені особисто у ОСОБА_5 . Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення абсурдний, ОСОБА_5 все своє свідоме життя працює в органах поліції, має нагороди, особисто брав участь у бойових діях. З огляду на викладене просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника. Заперечував проти наявності ризику впливу на експертів, зазначивши, що працював на посаді слідчого з листопада 2024 року, місяць-півтора, відтак не знає судових експертів. Крім того, вказав, що не знає експертам яких експертних установ доручалося виконання експертиз у вказаному провадженні. З місця події не втікав, перебував у шоковому стані, мав травму голови, відтак у нього виникли людські потреби, при цьому взяв свою сумку, бо там були його документи. Слідчий провів огляд місця події лише через 2,5 год. після ДТП. Переховуватися не має наміру, намагається допомагати потерпілим. Жінка працює на мінімальну заробітну плату, а збережень родина не має. З огляду на викладене просив застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою або визначити заставу.

Прокурор вказав, що одразу після ДТП ОСОБА_5 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння приладами «Драгер», а також в медичних закладах, натомість останній відмовився, у зв`язку з чим було винесено постанови про відібрання біологічних зразків стосовно зразків сечі та крові. Тобто фактично відібрання таких зразків відбулося на підставі постанов майже через добу після ДТП, відтак інформативність судової експертизи за результатом вказаних досліджень ставиться під сумнів. Поряд з тим, низка свідків повідомляла, що відчувала характерний запах алкоголю з ротової порожнини ОСОБА_5 , а поведінка останнього фіксувалася боді-камерами з моменту прибуття патрульних поліцейських.

Підозрюваний ОСОБА_5 вказав, що на місці події йому стало дуже погано та була викликана швидка медична допомога, він втрачав свідомість, в кареті ШМД до нього зайшов працівник поліції та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою «Драгер», однак стан здоров`я ОСОБА_5 на той момент не дозволяв виконати це. Він зазначив працівнику поліції, що в лікарні візьмуть кров, але в лікарні в м. Буча кров не взяли, натомість він не відмовлявся від цього. Після цього забігли працівники ДБР, схопили його та повезли в м. Київ до лікарні швидкої допомоги, тиснули на нього. На наступний день сам дзвонив слідчому, щоб той відібрав у нього кров.

Вислухавши позиції сторін, дослідивши матеріали клопотання, долучені стороною захисту документи, слідчий суддя надходить наступних висновків.

Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за процесуального керівництва прокурорів першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000977 від 16.12.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

17.12.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України /а. м. 47-51/.

17.12.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку статті 208 КПК України /а. м. 31-40/.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.12.2024 (справа №757/59573/24-к) відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.02.2025 включно /а. м. 65-70/.

Постановою заступника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 від 06.02.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000977 продовжено до 3 місяців, тобто до 17.03.2025 /а. м. 171-175/.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, копії яких долучені до клопотання, а саме у: протоколі огляду місця ДТП зі схемою від 16/17.12.2024 /а. м. 15-23/, протоколах допиту свідків ОСОБА_9 від 16.12.2024, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 17.12.2024, ОСОБА_14 від 07.01.2025, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 від 20.12.2024, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 від 19.12.2024 /а. м. 85-108, 128-139/, протоколі допиту потерпілої ОСОБА_20 від 27.12.2024 /а. м. 120-121/, свідоцтві про смерть ОСОБА_7 /а. м. 125-127/, висновках експерта від 24.12.2024 /а. м. 161-164/.

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважаю їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_5 на даній стадії кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливість переховування від слідства та суду, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, покарання за яке встановлене виключно у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від 5 до 10 років. При цьому у разі визнання ОСОБА_5 винуватим в обсязі пред`явленої підозри, зокрема вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням в силу приписів ст. 75 КК України виключається. Така суворість та безальтернативність покарання може спонукати особу переховуватись від органу досудового розслідування, суду з метою уникнення відповідальності, що обумовлює існування ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні. При цьому наявність у ОСОБА_21 міцних соціальних зв`язків, а саме того, що він має сім`ю, дітей, постійне місце проживання хоч і позитивно характеризує підозрюваного, але не нівелює вказаного ризику.

Крім того, вказаний ризик актуалізовано, оскільки з допиту свідка ОСОБА_15 від 20.12.2024 вбачається, що ОСОБА_5 був затриманий працівниками поліції у лісосмузі, під час його спроби втекти з місця події.

З огляду на наведене, враховуючи можливість непрогнозованої зміни поведінки підозрюваного, останній, усвідомлюючи суворість та невідворотність покарання, у разі визнання винним, з метою його уникнення, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України вбачається з огляду на те, що, як зазначає слідчий в клопотанні та прокурор, підозрюваний ОСОБА_5 , користуючись налагодженими зв`язками та здобутими знайомствами, отриманими під час служби в Національній поліції України, може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового слідства та судового розгляду, через прохання, погрози або іншим шляхом знищити, приховати або спотворити докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також речі та документи, які містять інформацію щодо дорожньо-транспортної пригоди. Будучи працівником поліції, маючи спеціальні навички, вміння та досвід, ОСОБА_5 орієнтується в порядку виявлення правопорушень та притягнення винних до відповідальності, у зв`язку з чим має спеціальні знання, які дозволяють йому володіти інформацією, які саме речі та документи мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та у разі їх знищення, ховання чи спотворення яких можливо запобігти доказуванню обставин вчиненого ним злочину.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявний з огляду на те, що підозрюваний, перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а саме: вчинити дії, направлені на примушення до зміни раніше наданих останніми показань. При цьому слідчий суддя враховує, що доказове значення для суду мають тільки ті показання, які суд сприймав безпосередньо під час судового засідання (або ж отриманих в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України), тому до допиту вказаних осіб в суді такий ризик залишається актуальним.

Крім того, даний ризик є реальним зважаючи на те, що в ході досудового розслідування на даний час не проведені всі необхідні експертизи, наразі на виконанні перебувають транспортно-трасологічна, судово-медична та молекулярно-генетична експертизи, а тому перебуваючи на волі ОСОБА_5 може впливати на експертів у даному кримінальному провадженні, оскільки з протоколу допиту підозрюваного вбачається, що останній, займаючи посаду слідчого, спілкувався з судовими експертами по робочих та неробочих питаннях. Зокрема, з багатьма експертами НДЕКЦ підозрюваний пересікався 16.12.2024, у день ДТП, на святкуванні дня народження експерта ОСОБА_22 , що свідчить про наявність у ОСОБА_5 зв`язків у вказаній сфері.

Підозрюваний ОСОБА_5 , працюючи в правоохоронних органах понад 15 років, донедавна будучи старшим слідчим відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Бучанського РУП ГУ НП в Київській області, маючи тісні знайомства у вказаному управлінні, може мати значні організаційні можливості для незаконного тиску на свідків та потерпілих, які проживають на території Київської області, зокрема на території обслуговування Бучанського РУП ГУ НП в Київській області.

Твердження сторони захисту про відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження існування визначених ст. 177 КПК України ризиків та їх необґрунтованість є безпідставними з огляду на вищевикладене.

При цьому слідчий суддя приймає доводи захисту щодо позитивних характеристик ОСОБА_5 , його сімейного стану, багаторічної роботи у Національній поліції України, проте вказані обставини, враховуючи конкретні обставини провадження та характер ризиків, наявності таких ризиків не спростовують.

Отже, слідчим суддею встановлено наявність щодо ОСОБА_5 обґрунтованої підозри, існування визначених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, на які посилаються слідчий, прокурор, неможливість запобігти встановленим ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть убезпечити від ризику впливу на інших учасників провадження.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлення обґрунтованості підозри, суспільної небезпечності інкримінованого ОСОБА_5 злочину, продовження існування ризиків відносно ОСОБА_5 , які не відпали з часу застосування запобіжного заходу, та яким не можна запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема цілодобового домашнього арешту, неможливості завершити досудове розслідування до закінчення строку дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя доходить до висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання ОСОБА_5 під вартою.

Слідчий суддя, враховуючи положення п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, виходячи із конкретних обставин інкримінованого підозрюваному діяння, не знаходить підстав для визначення розміру застави при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - до 17 березня 2025 року.

При продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави не визначати.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1