Справа № 344/4878/25
Провадження № 1-кс/344/2358/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0000217 від 10.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000217від 10.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 проходив військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 .

Проходячи військову службу, ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків.

Проте, ОСОБА_5 у порушення вимог вказаних нормативних актів, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24.09.2024, ОСОБА_5 проходячи військову службу у складі вказаної військової частини Збройних Сил України, виконуючи бойові завдання щодо захисту територіальної цілісності і безпеки України, перебуваючим. Павлоград Дніпропетровської області, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, без передбаченого «Положенням про дозвільну систему», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристрої ввітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також, боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, дозволу, не маючи відповідної ліцензії МВС України на здійснення господарської діяльності з виробництва, ремонту вогнепальної зброї невійськового призначення і боєприпасів до неї, та їх продажу з метою подальшого носіння, зберігання та збуту, діючи умисно, усвідомлюю чи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, придбав запал для ручної гранати типу УЗРГМ-2, 10 запалів для ручних гранат типу УЗРГМ, які належить до категорії вибухових пристроїв, 8 корпусів ручної гранати Ф-1, 15 предметів із маркувальним позначенням «ТРОТИЛОВАЯ ШАШКА 200г», 9 предметів із маркувальним позначенням «ТРОТИЛОВАЯ ШАШКА 400г», які належить до категорії вибухових речовин, 2 бухти (мотків) вогнепровідних шнурів, електродетонатор з провідною лінією, 2 RPG-75, 1 РПГ-26, 1 РШГ-2, 4 снаряди для легких протитанкових систем 40 мм OUI-7MA, 8 корпусі в ручної гранати РГО, 2 корпусиручноїгранатиGHO-1, 1 корпус ручної гранати РГ-42, 1 корпус ручної гранати М67, 1 корпус ручноїгранатиDM61, 4 запали для ручних гранат МД5М, 2 запали для ручних гранат МД2, 1 запал для ручної гранати М213, 1 запал для ручної гранати ДМ82, 2 запали для ручної гранати AF-11, 8 запалів для ручної гранати УДЗ, 3 корпуси ручної гранати РГД-5, 2 протипіхотні міни направленої дії М18А1 «Клеймор», 249 патронів калібру 7,62 мм, що належить до категорії бойових припасів та вибухових пристроїв, які зберігав у невстановленому досудовим розслідуванням місці з метою їх подальшого збуту.

Надалі, ОСОБА_5 з метою незаконного збуту вищевказаних бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин, вступив у попередню злочинну змову із своїм знайомим та військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати спільний із ОСОБА_7 злочинний умисел, направлений на незаконне носіння та збут бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин, усвідомлюючи, наслідки своїх суспільно небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру вибухових пристроїв та вибухових речовин в результаті їх неконтрольованого обігу, переслідуючи спільний із ОСОБА_7 корисливий мотив та мету спільного збагачення, без передбаченого «Положенням про дозвільну систему», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від12.10.1992, та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також, боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від21.08.1998, дозволу, 24.09.2024 перебуваючи у м. Павлоград Дніпропетровської області, більш точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч передбаченому законом порядку, будучи обізнаним, що транспортування бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин відбудеться у м. Івано-Франківськ, передав ОСОБА_7 запал для ручної гранати типу УЗРГМ-2, 10 запалів для ручних гранат типу УЗРГМ, які належить до категорії вибухових пристроїв, 8 корпус і вручної гранати Ф-1, 15 предметів із маркувальним позначенням «ТРОТИЛОВАЯ ШАШКА 200г», 9 предметів із маркувальним позначенням «ТРОТИЛОВАЯ ШАШКА 400г», які належить до категорії вибухових речовин, 2 бухти (мотків) вогнепровідних шнурів, електродетонатор з провідною лінією, 2 RPG-75, 1 РПГ-26, 1 РШГ-2, 4 снаряди для легких протитанкових систем 40 мм OUI-7MA, 8 корпусів ручної гранати РГО, 2 корпуси ручної гранатиGHO-1, 1 корпус ручної гранати РГ-42, 1 корпус ручної гранати М67, 1 корпус ручноїгранатиDM61, 4 запали для ручних гранат МД5М, 2 запали для ручних гранат МД2, 1 запал для ручної гранати М213, 1 запал для ручної гранати ДМ82, 2 запали для ручної гранатиAF-11, 8 запалів для ручної гранати УДЗ, 3 корпуси ручної гранати РГД-5, 2 протипіхотні міни направленої дії М18А1 «Клеймор», 249 патронів калібру 7,62 мм, що належить до категорії бойових припасів та вибухових пристроїв, які за невстановлених досудовим розслідуваннях обставинах, ОСОБА_7 переніс у автомобіль марки «Mercedes-BenzML», реєстраційний номер НОМЕР_2 , де спільно із ОСОБА_8 зберігали з метою їх подальшого збуту.

Надалі, ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_7 , з відома та згодиу часника групи ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, 24.09.2024 прибули на автомобілі «Mercedes-BenzML», реєстраційний номер НОМЕР_2 , до заздалегідь обумовленого із громадянином

ОСОБА_10 місця, а саме узбіччя дороги вул. Івана Сірка в м. Павлоград Дніпропетровської області, після чого, ОСОБА_7 , з метою спостереження та конспіруючи свою присутність, вийшов із вказаного автомобіля та направився у невідомому напрямку.

Того ж дня, біля 07 год 33 хв ОСОБА_8 , діючи у складі організованої групи за участі ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , який діяв за попередньою змовою із ОСОБА_5 , перебуваючи на узбіччі дороги по вул. Івана Сірка в м. Павлоград Дніпропетровської області, збув ОСОБА_10 запал для ручної гранати типу УЗРГМ-2, 10 запалів для ручних гранат типу УЗРГМ, які належить до категорії вибухових пристроїв, 8 корпусів ручної гранати Ф-1, 15 предметів із маркувальним позначенням «ТРОТИЛОВАЯ ШАШКА 200г», 9 предметів із маркувальним позначенням «ТРОТИЛОВАЯ ШАШКА 400г», які належить до категорії вибухових речовин, 2 бухти (мотків) вогнепровідних шнурів, електродетонатор з провідною лінією, 2 RPG-75, 1 РПГ-26, 1 РШГ-2, 4 снаряди для легких протитанкових систем 40 мм OUI-7MA, 8 корпусів ручної гранати РГО, 2 корпуси ручної гранати GHO-1, 1 корпус ручної гранати РГ-42, 1 корпус ручної гранати М67, 1 корпус ручної гранатиDM61, 4 запали для ручних гранат МД5М, 2 запали для ручних гранат МД2, 1 запал для ручної гранати М213, 1 запал для ручної гранати ДМ82, 2 запали для ручноїгранатиAF-11, 8 запалів для ручної гранати УДЗ, 3 корпуси ручної гранати РГД-5, 2 проти піхотні міни направленої дії М18А1 «Клеймор», 249 патронів калібру 7,62 мм, що належить до категорії бойових припасів та вибухових пристроїв, які останній перевіз до м. Івано-Франківська.

При цьому, ОСОБА_10 надав ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 211 000 гривень, частину із яких ОСОБА_8 залишив собі, а іншу в подальшому розділив між учасниками організованої групи ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , післячого, останній надав ОСОБА_5 попередньо обумовлену суму грошових коштів.

19.03.2025 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити розмір застави 80 прожиткових мінімумів.

Захисник у судовому засіданні заперечив щодо даного клопотання. Суду пояснив, що підозрюваний з 2014 року був в ЗСУ, стояв на захисті України, отримав поранення, через що звільнений з лав ЗСУ. Ризики, які зазначені в клопотанні не доведені, просив не найсуворіший захід, непов`язаний з позбавленням волі. Просив обрати домашній арешт.

Підозрюваний в судовому засіданні визнав факт передачі, але тільки частини зброї. Суду пояснив, що передав ОСОБА_7 (військовослужбовець, який був його підлеглим) за 500$ частину зброї, якраз перед звільненням, однак в м.Павлоград не був взагалі. На запитання суду, чи з`ясовував мету придбання, відповів, що ОСОБА_7 зазначив мету - для себе, а коли сказав, що ще може взяти ще у Івано-Франківськ для продажу, то вже більше нічого йому не продавав.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, та його захисника, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 п. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про неминучість покарання за вчинення таких злочинів. Окрім цього, ОСОБА_5 усвідомлює, що санкція ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України КК України передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, положення статей 69 та 75 КК України застосуванню не підлягають, у зв`язку із чим у будь який час може покинути місце свого постійного перебування (проживання), тим же самим переховуватись від органів досудового розслідування та суду за скоєні ним кримінальні правопорушення; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки гласне досудове розслідування тільки розпочато, а тому на даний час ще не віднайдено і не вилучено інші речі, що мають значення для кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може не з`являтися на виклик, посилаючись на різні ніби то форс мажорні чи поважні обставини, а також може симулювати хворобу; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити займатися незаконною діяльністю щодо придбання, носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до семи років, то застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органами досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, неодружений, депутатом не обирався, проходив військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 § 1 (c) Конвенції, передбачає наявність обставин, або відомостей, як переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин».

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними на даний час в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколом огляду та вручення грошових коштів, висновками за результатом проведення експертиз, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 p., ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та відповідних положень низки інших міжнародно-правових актів з прав людини і судочинства кожна людина має право на свободу і особисту недоторканність. Застосування до неї як до підозрюваного чи обвинуваченого запобіжних заходів є істотним обмеженням цього права, а тому можливе лише у виняткових випадках, за наявності передбачених законом підстав і в передбаченому законом порядку.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції статті сім років позбавлення волі.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вбачається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик - це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність встановлених на досудовому розслідуванні ризиків, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час існують.

Разом з тим, з урахуванням обставин, що встановлені у ході розгляду клопотання, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 вину визнав, має постійне місце проживання, відсутність на даний час доходів у підозрюваного, що дозволяло б внесення ним застави, як альтернативний спосіб захисту, слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам та буде пропорційним, співмірним та таким, що не суперечитиме КПК України, оскільки саме цей запобіжний захід дасть можливість уникнути настання існуючих ризиків та забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя приходить до переконання клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково та вважає, що на підставі ст. 181 КПК України слід застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який, на думку суду, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового слідства, поклавши на нього наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками в кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та заборонити йому залишати житло за місцем реєстрації, АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто до 19 травня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді діє до 19 травня 2025 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 24 березня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_11