Справа № 541/480/25
№ провадження 1-кп/541/145/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2025 року місто Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючої судді - ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород Полтавської області кримінальне провадження №0000031 від 09.01.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Савинці Миргородського району, Полтавської області, громадянина України, холостого, утриманців не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,-

в с т а н о в и в:

09.01.2025, близько 08 години 50 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія на керування транспортними засобами, керуючи мотоциклом LIFAN LF 175-2Е д.н.з. НОМЕР_1 , перевозячи в якості пасажира ОСОБА_6 , рухаючись в с. Савинці Миргородського району, Полтавської області по вул. Миру, неподалік будинку № 49, проявив неуважність, з власної необережності, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, допустив порушення вимог п.п. 2.1 а), 2.9 а), 12.1 Правил дорожнього руху, в яких вказано:

2.1 Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення на право керування транспортними засобом відповідної категорії:

2.9 Водієві забороняється:

а)керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

не врахував дорожню обстановку, не обрав відповідної швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що знижує увагу та швидкість реакції, не впорався з керуванням, допустив виїзд за межі проїзної частини на праве узбіччя по напрямку руху мотоцикла, та подальше падіння мотоцикла набік.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, потерпілий ОСОБА_6 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 48 від 29.01.2025, отримав тілесні ушкодження у вигляді:закритого багатоскалкового гвинтоподібного перелому нижньої третини лівої великогомілкової кістки та нижньої третини малогомілкової кістки, які могли утворитися від дії твердих тупих предметів, також, можливо, при дорожньо-транспортній пригоді, по ступеню тяжкості відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, як спричинивши тривалий розлад здоров`я та не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Відповідно до висновку інженерно - транспортної експертизи від 27.01.2025, №СЕ-19/117-25/858-ІТ у заданій дорожній ситуації в діях водія мотоцикла LIFAN LF 175-2Е д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 вбачаються невідповідності з вимогами п. 12.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо- транспортної пригоди. В умовах заданої пригоди водій мотоцикла LIFAN LF 175-2Е д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти зіткнення, шляхом виконання вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху, так як у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

ОСОБА_4 порушив правила безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про примирення від 31.01.2025 року, в якій сторони домовились про призначення обвинуваченому покарання: за ч. 1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України (враховуючи наявність трьох пом`якшуючих обставин, особу підозрюваного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем роботи, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, вперше вчинив нетяжке необережне кримінальне правопорушення), у виді штрафу в розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. У вказаній угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України визнав повністю, підтвердив добровільність укладення угоди, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі.

Захисник ОСОБА_5 також підтвердила добровільність укладення угоди та просила її затвердити.

Потерпілий просив затвердити укладену з обвинуваченим угоду про примирення, зазначивши що обвинуваченим повністю відшкодовано заподіяну йому внаслідок ДТП шкоду, претензій до обвинуваченого з приводу вказаної ДТП не має.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення між сторонами та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали, які надійшли з угодою про примирення, приходить до висновку, що угоду про примирення слід затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч.3ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України ,є нетяжким злочином. Міра покарання обвинуваченого, узгоджена угодою про примирення, визначена відповідно до вимог ст.ст. 50, 65, 67 КК України, сторони угоди дійшли згоди щодо можливості призначення ОСОБА_4 , із застосуванням ст. 69 КК України, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України, у виді штрафу в розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Обвинувачений ОСОБА_4 погодився на призначення узгодженого покарання.

Суд вважає, що сторонами угоди про примирення при узгоджені виду й міри покарання правильно враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання. Узгодження сторонами угоди більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України, відповідає положенням ст. 69 КК України, за змістом якої за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Так, згідно з дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження судом установлено обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, а саме: раніше не судимий, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку; за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. Обвинувачений офіційно працює , проживає з бабусею, яка є опікуном його молодшого брата, оскільки батько загинув стоячи на захисті Батьківщини. Таким чином, вказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та надають можливість призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання обвинуваченому із застосуванням ст. 69 КК України, яке буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення як ним, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_6 цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Питання процесуальних витрат вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13.01.2025 в справі № 541/150/25 підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 122, 124, 373, 374, 468, 469, 473-476 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 31 січня 2025 року про примирення потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 за ч.1 ст. 286-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання , із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 ( тридцять чотири тисячі) гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1591 ( одну тисячу п`ятсот дев`яносто одну) гривню 80 копійок.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13.01.2025 в справі № 541/150/25 на мотоцикл LIFAN LF 175-2E, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , виданого 14.10.2023, центром 5347, є ОСОБА_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 - скасувати.

Медичну картку стаціонарного хворого №209/80 на ім`я ОСОБА_6 повернути КНП «Миргородська лікарня інтенсивного лікування» Миргородської міської ради за адресою: Полтавська область, місто Миргород, вулиця Гоголя, будинок №172.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1