Справа № 738/104/25
№ провадження 1-в/738/49/2025
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мена клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невiдбутої частини покарання бiльш м`яким покаранням пробаційним наглядом, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року до Менського районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невiдбутої частини покарання бiльш м`яким покаранням пробаційним наглядом. Клопотання мотивовано тим, що вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 20.04.2021 ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю, в тому числі мобільних телефонів. Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 29.07.2021 вирок змінено: на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 14.02.2018 по 16.02.2018 включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін. На даний час засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Менська виправна колонія «№ 91», відбув відповідну частину призначеного покарання, мав одне стягнення, яке погашене на даний час, має 3 заохочення, сумлінною поведінкою, ставленням до праці та з урахуванням висновку ступеня виправлення засудженого довів своє перевиховання та став на шлях виправлення, а тому просить застосувати відносно нього пільгу, передбачену ст. 82 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання та застосування до засудженого ОСОБА_4 пільги, передбаченої ст. 82 КК України, а саме: заміни позбавлення волі на пробаційний нагляд.

Засуджений ОСОБА_4 не виявив бажання приймати участь в судовому засіданні, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Представник установи в судове засідання не з`явився, але відповідно до вимог ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання засудженого, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши подані матеріали, суд приходить до наступного.

Згідно пункту третього частини першої статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

На підставі частини першої статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Як вбачається зі статті 82 КК України, невідбута частина покарання у виді позбавлення волі може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, і фактично відбув певну частину покарання, призначеного за вироком суду, тривалість якого визначається частиною четвертою статті 82 КК України.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у вигляді позбавлення волі в ДУ «Менська виправна колонія №91».

ОСОБА_4 засуджений вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 20.04.2021 за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю, в тому числі мобільних телефонів. Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 29.07.2021 вирок змінено: на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 14.02.2018 по 16.02.2018 включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін.

З характеристики засудженого та інших письмових матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 29.09.2021. Вину у скоєному злочині визнає, щиро розкаюється у вчиненому. За час відбування покарання ОСОБА_4 мав одне стягнення за самовільне залишення місця роботи без відома адміністрації установи, яке на даний час погашено в установленому законом порядку; за виконання покладених обов`язків, додержання правил поведінки та сумлінне ставлення до праці три рази заохочувався.

Бере активну участь у виховних програмах/заходах, не допускає порушень, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними та близькими. Має бажання змінити своє життя та підтверджує це активними вчинками.

Відповідно до проведеної оцінки ризиків засуджений має низький рівень вчинення повторного кримінального правопорушення після звільнення.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого, ОСОБА_4 має підсумковий (загальний) бал 91, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення (довів своє виправлення) та може бути представлений до умовно-дострокового звільнення або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Рішенням комісії Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» (протокол № 18 від 30.09.2024) вирішено про можливість застосування до засудженого ОСОБА_4 пільги, передбаченої ст. 82 КК України, оскільки останній став на шлях виправлення, та внесено до суду подання про заміну засудженому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі більш м`яким обмеженням волі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 09 жовтня 2024 року в задоволенні подання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, обмеженням волі, засудженому ОСОБА_4 відмовлено. Як слідує зі змісту вказаної постанови засуджений ОСОБА_4 , хоч і не приймав участі в судовому засіданні, проте подав до суду заяву, в якій заперечував проти задоволення подання установи та заміни йому покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, обмеженням волі, що згідно виду покарань за їх суворістю, визначеною статтею 51 КК України, є наступним більш м`якшим покаранням після позбавлення волі. Ухвала суду набрала законної сили 17 жовтня 2024 року.

Відповідно частини сьомої статті 539 КПК України, у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених, зокрема, за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 , який засуджений за вчинення тяжкого злочину до покарання у виді 6 років позбавлення волі, ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 09 жовтня 2024 року, яка набрала законної сили 17 жовтня 2024 року, було відмовлено у застосуванні статті 82 КК України, тому повторний розгляд такого клопотання можливий не раніше 17 жовтня 2025 року.

Законодавцем визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, передбачена дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом суду, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання і така заміна може бути застосована за певних умов.

З приводу висновку щодо ступеня виправлення засудженого, то, на думку суду, такий висновок є лише підставою для представлення його до умовно-дострокового звільнення або заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким, а не безумовною підставою для задоволення такого клопотання.

Суд наголошує, що доцільність і необхідність заміни невідбутої частини покарання викликана тим, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути необхідним, і подальше його виправлення можливе в умовах відбування більш м`якого виду покарання, чого не встановлено в цьому провадженні для досягнення мети заходу примусу за вчинення ОСОБА_4 тяжкого злочину.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, а також те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, ту обставину, що пробаційний нагляд, є найбільш м`яким покаранням, визначеним кримінальним кодексом України у порівнянні з покаранням у виді позбавлення та обмеження волі, виконання якого відбувається за межами установи виконання покарань, беручи до уваги тяжкість вчиненого злочину, невідбуту частину покарання, яка на час розгляду справи становить 2 роки 7 місяці 13 днів позбавлення волі, суд дійшов висновку про передчасність застосування до засудженого заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме пробаційним наглядом.

На пiдставi викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невiдбутої частини покарання бiльш м`яким покаранням пробаційним наглядом відмовити.

На ухвалу прокурором, захисником може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою в семиденний строк з часу отримання її копії.

Головуючий: ОСОБА_1