Справа № 366/374/20
Провадження № 1-в/366/72/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2024 с-ще. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща. Іванків подання Вишгородського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» у місті Києві та Київській області, про приведення судового рішення у відповідність у зв`язку набранням чинності Закону України № 3886-ІХ відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка засуджена вироком Іванківського районного суду Київської області від 11.03.2020 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Вишгородського РВ № філії ДУ «Центр пробації» звернувся в суд з поданням, у якому просив привести у відповідність із законом вирок Іванківського районного суду від 11.03.2020, яким ОСОБА_3 засуджена за ч. 1 ст. 185 КК України.

Подання мотивоване тим, що згідно зі згаданим вироком, ОСОБА_3 вчинила крадіжку майна на суму 736, 96 грн.

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», якими внесено зміни в ст. 51 КУпАП.

В редакції цього Закону, відповідальність за ч. 1 ст. 51 КУпАП настає у разі дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо розмір викраденого майна не перевищує 0,5 нмдг., а відповідальність за ч. 2 ст. 51 КУпАП настає, якщо сума викраденого майна становить розмір від 0,5 до 2 нмдг.

З огляду на викладене, орган з питань пробації вважає, що вступ в силу Закону № 3886-ІХ з 09.08.2024 з урахуванням положень ст. 58 Конституції України, ч. 1 ст. 5 КК України свідчить про те, що діяння, вчиненні ОСОБА_3 становлять адміністративне а не кримінальне правопорушення, тому вирок суду слід привести у відповідність до нового законодавства.

Представник органу з питань пробації у судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі, подання підтримав у повному обсязі.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд подання без його участі через об`єктивну неможливість прибуття у судове засідання та просив вирішити подання на розсуд суду.

Засуджена у судове засідання також не з`явилась. Про дату, час і місце судового засідання повідомлена вчасно та належним чином.

З огляду на викладене, враховуючи положення ч. 5 ст. 539 КПК України, а також те, що вирішення подання з урахуванням наведених в ньому доводів може поліпшити становище засудженого, суд приходить до висновку про розгляд подання органу з питань пробації за відсутності засудженої та інших учасників справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось, у зв`язку з відсутністю учасників справи

Дослідивши подання та додані до нього матеріали, суд приходить до таких висновків.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вироком Іванківського районного суду Київської області від 11.03.2020 у справі № 366/374/20 засуджена за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробовуванням та іспитовим строком 1 рік, з покладеннями обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цей вирок набрав законної сили 13.04.2020

Зі змісту вироку вбачається, що ОСОБА_3 , 12.01.2020 шляхом вільного доступу вчинила таємне викрадення чужого майна, а саме товарів з магазину «ЕВА» на суму 736, 96 грн.

Разом з цим судом встановлено, що ОСОБА_3 за матеріалами подання 21.02.2021 повідомлена про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно з відповіддю Іванківського районного суду від 26.07.2024 на адресу органу з питань пробації, справа № 366/757/21 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 185 КК України направлена до Київського апеляційного суду для розгляду скарги прокурора та до суду не поверталась.

Із сайту судової влади України судом встановлено, що суд апеляційної інстанції станом на час розгляду подання органу з питань пробації не ухвалив рішення у справі № 366/757/21.

Зі змісту судового рішення у справі № 366/757/21 судом встановлено, що 26.12.2022 вироком Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_3 виправдано у пред`явленому їй звинуваченні у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 185 КК України.

При цьому, в основу повторність таємного викрадення ОСОБА_3 чужого майна та її кваліфікації дій за ч. 2 ст. 185 КК України покладено вирок Іванківського районного суду від 11.03.2020, який представник органу з питань пробації просить привести у відповідність згідно із Законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вирішення питання про приведення вироку у відповідність із Законом у зв`язку з набранням чинності Закону від 18.07.2024 № 3886-ІХ матиме передчасний характер та непрямий вплив на вирішення Київським апеляційним судом апеляційної скарги прокурора на вирок суду від 26.12.2022.

Зокрема, з огляду на встановлені судом обставини справи та дослідженні матеріали подання органу з питань пробації, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 має бути звільнена від кримінальної відповідальності за діяння, в яких вона визнана винуватою у вчиненні злочину за вироком суду від 11.03.2020, оскільки сума викраденого майна з урахуванням змін Законом від 18.07.2024 № 3886-ІХ є меншою від тієї, з якої настає кримінальна відповідальність.

Таке звільнення від кримінальної відповідальності матиме наслідком зміну кваліфікації дій ОСОБА_3 , як злочину за вироком суду від 26.12.2022, який переглядається в суді апеляційної інстанції, при цьому розгляд подання органу з питань пробації та розгляд апеляційної скарги на вирок суду є двома різними, не пов`язаними між собою справами, які розглядаються різними судами.

Відтак, задоволення подання органу з питань пробації матиме наслідком зміну правової кваліфікації діянь ОСОБА_3 за вироком суду від 26.12.2022, що фактично виходить за межі повноважень суду першої інстанції.

Тому, звернення в суд з подання представника органу з питань пробації є передчасним, відповідно у задоволенні такого подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 370-372, 392, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області протягом 7 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1