Справа № 686/31/25
Провадження № 1-кс/686/230/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваногоОСОБА_7 ,розглянувши увідкритомусудовомузасіданні в залі суду клопотанняслідчого ВРЗСПЖЗО СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погодженого прокуроромпро застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Херсон Херсонської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, утриманців немаючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 та фактично проживаючого по АДРЕСА_2 ,

раніше судимого,

у кримінальному провадженні №0000004 від 01.01.2025,

встановив:

Слідчий ВРЗСПЖЗО СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням, погодженим з прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду ; незаконного впливу на потерпілого та/або свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

В судовому засіданні слідчий і прокурор наполягали на задоволенні клопотання.

Підозрюваний і його захисник заперечили проти задоволення клопотання.

Вважають, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 стверджує, що від органу досудового розслідування переховуватись не буде.

Причетність до вчинення кримінального правопорушення не заперечує.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

02 січня 2025 року слідчим ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

02.01.2025 в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження, відповідно до ст. ст. 40, 42, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

За твердженням слдічого, ОСОБА_7 , 01 січня 2025 року, близько 18 год. 50 хв., перебуваючи неподалік будинку № 76/4, що розташований по проспекту Миру у місті Хмельницький Хмельницької області, помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_9 та прийняв рішення про викрадення чужого майна з метою власного збагачення.

Тоді ж ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, достовірно знаючи і розуміючи, що в країні діє воєнний стан, який введений на території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та в подальшому продовжений іншими Указами Президента України, востаннє Указом Президента України № 740/2024 від 28 жовтня 2024 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 4024-ІХ від 29 жовтня 2024 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строком на 90 діб,підійшов до потерпілого ОСОБА_10 та із застосував насильства, що не є небезпечним для життя та здоров?я потерпілого, умисно наніс один удару кулаком правої руки в область голови, він даного удару ОСОБА_10 втратив рівновагу та впав на землю на ліве плече.

В подальшому, ОСОБА_7 продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення належного майна останнього, не реагуючи на заклики потерпілого припинити протиправні дії та повернути майно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та свідомо бажаючи їх настання, при цьому утримуючим потерпілого своєю лівою ногою за праву руку ОСОБА_10 , діючи умисно повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з лівої кишені джинсів потерпілого відкрито викрав: мобільний телефон марки «Nokia» моделі «6233», чорного кольору, вартістю 600 грн, у чохлі чорного кольору та із SIM-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» за № НОМЕР_1 , окуляри в чохлі чорного кольору, в`язку ключів, які майнової цінності для ОСОБА_10 не становлять та з правої кишені джинсів потерпілого умисно, повторно відкрито викрав: грошові кошти на загальну суму 350 грн., номіналами по 100 грн, 200 грн та 50 грн, пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_9 та банківські картки АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Укргазбанк», емітовані на ім`я ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_7 утримуючи при собі викрадене майна втік з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись у подальшому ним на власний розсуд.

Вказаними умисними протиправними діями ОСОБА_7 , заподіяв потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 950 гривень.

Таким чином, ОСОБА_11 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у приміщення, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Згідно із ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого , міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_7 на цій стадії кримінального провадження, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах та матеріалах кримінального провадження №0000004 з урахуванням позиції його сторін, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав стверджувати про причетність ОСОБА_7 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин та обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення сторона обвинувачення підтверджує такими доказами:

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.01.2025;

-Протоколом огляду місця події від 01.01.2025;

-Показами потерпілого ОСОБА_9 від 02.01.2025;

-Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.01.2025

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 02.01.2025;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 02.01.2025;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 02.01.2025;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 02.01.2025;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 02.01.2025;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 02.01.2025;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 02.01.2025;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 02.01.2025;

-Протоколами огляду речей від 02.01.2025;

-Протоколом огляду відеозапису від 02.01.2025;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_9 від 02.01.2025;

-Протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 від 02.01.2025;

-Повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 02.01.2025;

Враховуючи викладене, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення (злочину), за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами.

Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і в такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на подальше формулювання обвинувачення.

Сформульована підозра встановлює межі, у яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту.

З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК.

Частиною 1 статті 278 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Вручення процесуального документа (повідомлення про підозру), а також повідомлення і роз`яснення (за необхідності) прав підозрюваному є кінцевим етапом, яким завершується процедура здійснення повідомлення про підозру.

Слідчий суддя зазначає, що повідомлена ОСОБА_7 підозра станом на час розгляду цього клопотання, повністю відповідає вимогам щодо поняття «обґрунтованості», що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Наявні в матеріалах провадження докази є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років позбавлення волі.

А тому, зважаючи на покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, ризик переховування від органу досудового розслідування та суду існує.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілого слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Спосіб вчинення кримінального правопорушення, його характер, корисливий мотив вказують на те, що отримання засобів для існування підозрюваний може здійснити у протиправний спосіб.

А тому ризик вчинення іншого кримінального правопорушення слідчий суддя вважає підтвердженим.

Отже, зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, існують ризики переховування від органу досудового розслідування, вчинення іншого кримінального правопорушення та впливу на потерпілого, а тому з метою їх нівелювання, застосування до ОСОБА_20 запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

При обранні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання йогро винуватим, соціальні зв`язки підозрюваного, вік, майновий та сімейний стан, наявність місця проживання.

Слідчий суддя враховує, що підозрюванийнеодружений, не має підтвердженого офіційного та/або неофіційного місця роботи, зі слів отримує доходи від тимчасових підробітків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення проти власності.

Розглядаючи можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_7 , слідчий суддя враховує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Оцінюючи ступінь ризиків у сукупності з урахуванням тяжкості покарання за вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, зважуючи пропорційно потреби досудового розслідування, необхідність досягнення мети кримінального провадження урахувавши усі встановлені обставини вчинення кримінального правопорушення на початковій стадії досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про те, що сторона обвинувачення довела те, що запобіжний захід лише у вигляді тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

На переконання слідчого судді, прокурор у судовому засіданні довів, а слідчий суддя переконався у тому, що існує обґрунтована підозра вчинення тяжкого кримінального правопорушення, що є підставою для застосування найбільш тяжкого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який йдеться у клопотанні слідчого.

При цьому альтернативні, більш м`які запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання за встановлених обставин, не будуть дієвими, щоб запобігти зазначеним ризикам у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя при визначенні розміру застави підозрюваному ураховує підходи, закріплені у прицедентній практиці Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Істоміна проти України»(Заява № 23312/15), згідно з якими розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на обвинуваченого, його майно та його чи її відносини з особами, які мають надати особисту поруку, іншими словами, на ступінь впевненості щодо можливої перспективи того, що втрата застави або позов проти гарантів у разі неявки підсудного в судове засідання буде діяти як достатній стримуючий фактор, щоб запобігти бажанню втекти з його або її боку.

Враховуючи обставини та тяжкість злочину, суспільної небезпеки кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_7 , майнового стану підозрюваної, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (з урахуванням одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 3028 грн.) - 121120 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною покладених на нього обов`язків, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Саме такий розмір застави,з урахуванням встановленого на цій стадії розміру викраденого майна, відповідно до тяжкості кримінального правопорушення, про підозру у вчиненні якого повідомлено ОСОБА_7 не буде непомірним для нього достатньою мірою гарантуватиме дотримання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 слід встановити в межах строку досудового розслідування та рахувати з часу затримання підозрюваного.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 28лютого 2025року включно.

Визначити заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121120грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою, і в разі внесення якої, покласти на підозрюваногоОСОБА_7 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вон проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання відповідному органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України ( у разі наявності).

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в доход держави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя