Справа № 214/8463/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001883 від 27.08.2024, відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Миколаївка, Широківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з вищою освітою, працюючого водієм ПП «Нафтатранссервіс», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

27.08.2024 о 09 год. 15 хв. ОСОБА_2 , перебував за кермом технічного справного автомобіля «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом по тротуару біля буд. №14С, по вул. Володимира Великого в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

У цей же час, позаду автомобіля «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по тротуару йшла пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , котра зупинилася, розташовуючись спиною відносно задньої частини вищезазначеного транспортного засобу.

В подальшому водій ОСОБА_2 , діючи з кримінальною протиправною недбалістю, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, продовжуючи рух заднім ходом автомобіля «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , створив небезпеку та перешкоду пішоходу ОСОБА_7 , чим порушив п.п. 2.3 б), д), 10.9 Правил дорожнього руху.

Внаслідок порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання ДТП, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка отримала комплекс тілесних ушкоджень у вигляді: сполученої травми тіла, яка супроводжувалась множинними переломами кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів з рясною внутрішньою кровотечою, та ускладнилась розвитком поліорганної недостатності, що згідно висновку судово-медичної експертизи №1953 від 13.09.2024 призвело до смерті.

Між порушенням ОСОБА_2 , правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п.10.9 Правил дорожнього руху та настанням наслідків спричиненням смерті потерпілої ОСОБА_7 , є прямий причинний зв`язок.

Умисні дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

25 грудня 2024 року між прокурором ОСОБА_5 , за письмовою згодою потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та обвинуваченим ОСОБА_2 , за участі захисника ОСОБА_6 , було укладено угоду про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав за обставин, викладених в обвинувальному акті та підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання, а також звільнити від його відбування покарання з іспитовим строком, щиро розкаюється у вчиненому. Наслідки укладення та затвердження угоди провизнання винуватості йому зрозумілі. Також пояснив, що він цілком розуміє характер пред`явленого йому обвинувачення за ч.2 ст.286 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст.476 КПК України, згодний з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні даної угоди.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості та звільнити його підзахисного від його відбування покарання з іспитовим строком.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_2 узгоджене в угоді покарання, а також звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, однак надала до суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, в якій вказала, що не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором, за її письмової згоди, та обвинуваченим ОСОБА_2 .

Суд, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечували щодо затвердження угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди з наступних підстав.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, за умови надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до угоди про визнання винуватості від 25 грудня 2024 року, прокурор та обвинувачений ОСОБА_2 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч.2 ст.286 КК України, щодо узгодженого покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами із звільненням від відбування покарання з випробуванням, згідно зі ст.75 КК України.

Крім того, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ч.2 ст.473, ст.476 КПК України.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд дійшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам ст.472 КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч.2 ст.286 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_2 визнав себе винуватим, віднесене до тяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана інтересам потерпілої ОСОБА_7 , якою надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості, враховуючи, що мірапокарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.2 ст.286 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України.

При призначенні покарання, визначеного угодою про визнання винуватості від 25 грудня 2024 року суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, визначається щире каяття, активне сприяння у проведенні досудового розслідування, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_2 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України.

Крім того, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особистість обвинуваченого, який раніше не судимий (т.2 а.с.81), на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т.2 а.с.86-87), під час ДТП у стані будь-якого сп`яніння не перебував (т.2 а.с.83), одружений, має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює водієм ПП «Нафтатранссервіс», за місцем роботи характеризується позитивно (т.2 а.с.91, 92).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1; п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.

Потерпіл ою ОСОБА_7 цивільного позову не заявлено, однак за нею зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням шкоди в порядку цивільного судочинства.

В свою чергу, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової інженерно-транспортної експертизи за №СЕ-19/112-24/10917-ІТ від 03.09.2024 в сумі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп. (т.2 а.с. 75).

Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час досудового розслідування та судового провадження не обирався.

В свою чергу, встановлено, що ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 вересня 2024 року в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001883 від 27.08.2024, накладено арешт на автомобіль «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, який належний ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 23.12.2020.

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи, що суд ухвалює судове рішення, яким закінчується судовий розгляд, при цьому вказане вище майно не підлягає спеціальній конфіскації, судом не призначено покарання у виді конфіскації майна, він вважає необхідним скасувати арешт на автомобіль «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, який належний ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 23.12.2020, накладений ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 вересня 2024 року.

Питання про речові докази вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.110, 314, 369, 371-374, 475 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 25 грудня 2024 року між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_5 , за письмовою згодою потерпілої ОСОБА_7 на укладання угоди про визнання винуватості від 25 грудня 2024 року, та обвинуваченим ОСОБА_2 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001883 від 27.08.2024 затвердити.

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Призначити ОСОБА_2 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 25 грудня 2024 року покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової інженерно-транспортної експертизи за №СЕ-19/112-24/10917-ІТ від 03.09.2024в сумі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 вересня 2024 року на автомобіль «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, який належний ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 23.12.2020 скасувати.

Речові докази:

автомобіль «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, який належний ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 23.12.2020 та знаходиться на зберіганні на спеціальному майданчику ВП №4 Криворізького РУП, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, 2А, повернути власнику ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 23.12.2020, дозволивши використовувати та розпоряджатися на власний розсуд (т.2, а.с. 23, 24).

DVD-диск, торгівельної марки «Alerus» об`ємом 4,7 GB, який містить відеозапис з моментом ДТП, яка мала місце 27.08.2024 на тротуарі біля буд. 14С, по вул. Володимира Великого в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження (т.2, а.с.70, 71).

Матеріали кримінального провадження №0001883 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №214/8463/24, провадження

№1-кп/214/572/25.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд

м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1