Справа № 932/6027/22
Провадження № 1-кп/932/1149/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження строку запобіжного заходу

03 квітня 2025 року колегія суддів Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представників неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження № 0000974 від 23.06.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дружківка Донецької області, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, військовослужбовця військової служби за контрактом, стрільця - помічника гранатометника 2 штурмового відділення 1штурмового взводу 2 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , військове звання солдат, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.263 ч.1, ст.15 ч.2, ст.115 ч.2, п.п.1,2,5,7 КК України-

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 за статтями 263 ч.1, 15 ч.2-115 ч.2, п.п.1,2,5,7 КК України.

Під час судового розгляду прокурором у зв`язку зі спливом раніше застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою заявлено клопотання про його продовження на 60 днів, оскільки ризики, передбачені пунктами 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, продовжують існувати. Обгрунтовуючи актуальність зазначених ризиків, прокурор посилається на обставини інкримінованих обвинуваченому злочинів, їх тяжкість, суворість передбаченого законом покарання, відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, що може спонукати його до ухилення від суду з метою уникнення покарання. Також, на думку прокурора, незважаючи на те, що з моменту затримання обвинуваченого пройшов достатнього тривалий час, ще залишаються актуальними ризики незаконного впливу на свідків і потерпілих, які є малолітніми особами та допит яких ще не відбувся, а також можливості вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, зокрема, з використанням зброї, так як обвинувачений є діючим військовослужбовцем і має навички поводження з нею. Вважаючи, що інший більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти існуючим ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, прокурор просив його клопотання задовольнити.

Клопотання прокурора було підтримано представниками малолітнього потерпілого ОСОБА_10 . Законні представники ОСОБА_11 і ОСОБА_12 в судове засідання з невідомих причин не з`явилися.

Обвинувачений ОСОБА_9 і його захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту. В обґрунтування доводів на користь такої позиції захисник посилався на недоведеність прокурором ризиків, на тривалість знаходження обвинуваченого під вартою та недоведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині, передбаченому ст.15 ч.2-115 ч.2, п.1,3,5,7. Крім цього, просив врахувати бажання обвинуваченого ОСОБА_9 повернутися до продовження військової служби.

Надавши оцінку доводам сторін, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно положень ч. 1 та 3 ст.331КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові, які виправдовують тримання особи під вартою.

У контексті кримінального провадження ризиком є певний ступінь ймовірності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

При цьому Кримінальний процесуальний Кодекс не вимагає доказів того, що підозрюваний чи обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Тому, оцінюючи наведені прокурором ризики, суд враховує обставини кримінальних правопорушень, їх тяжкість, підвищену суспільну небезпеку, суворість передбаченого законом покарання, стадію судового розгляду, розпочатого з дослідження письмових доказів, і вважає зазначені прокурором ризики існуючими, а обставини, покладені в їх обґрунтування такими, що заслуговують на увагу.

Оскільки є підстави вважати, що в разі не продовження запобіжного заходу обвинувачений, усвідомлюючи наслідки в разі визнання його винним, може переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, впливати на ще не допитаних свідків з метою схиляння їх до вигідних йому показань, що може перешкоджати встановленню істини у справі, ймовірність настання негативних наслідків для кримінального провадження продовжує існувати.

З огляду на обставини висунутого обвинувачення, мотиви і спосіб вчинення кримінальних правопорушень, є слушними і доводи прокурора про можливість вчинення ОСОБА_9 інших кримінальних правопорушень, враховуючи його військовий досвід, навички поводження зі зброєю і боєприпасами та факт їх вилучення за місцем його проживання.

З урахуванням викладеного, особливостей справи, де потерпілими є малолітні особи, стадії її розгляду, даних про особу обвинуваченого колегія суддів погоджується з думкою прокурора, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам і не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Приймаючи рішення про продовження обвинуваченому найбільш суворого запобіжного заходу, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини щодо необхідності забезпечення не тільки прав обвинуваченого, а й високих стандартів охорони загальносуспільних прав і інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства і кореспондується з характером суспільного інтересу.

Доводи сторони захисту про відсутність ризиків та можливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого іншим запобіжним заходом, зокрема домашнім арештом, суд вважає непереконливими, так як з врахуванням вище викладеного такий запобіжний захід не буде достатньо ефективним заходом для запобігання існуючим ризикам, тому підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.

Бажання обвинуваченого повернутися до військової служби з урахуванням сукупності проаналізованих обставин та завдань кримінального провадження не може бути безумовною підставою для скасування обраного йому запобіжного заходу.

Посилання захисника на неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого та недоведеність його вини колегія суддів до уваги не приймає, так як ці питання вирішуються судом лише після дослідження усіх доказів і наданні їм оцінки у нарадчій кімнаті при ухваленні вироку.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 183, 199, 331 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити ОСОБА_9 , обвинуваченому за ст.ст.263 ч.1, 15 ч.2, 115 ч.2, п.п.1, 2, 5, 7 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» строком на 60 днів, по 01 червня 2025 року включно.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для виконання.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, яка тримається під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Резолютивна частина ухвали проголошена 03 квітня 2025 року, повний текст ухвали оголошено 04 квітня 2025.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3