Провадження №1-кп/523/867/25
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

28.02.2025 року Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінального провадження №0000310 від 17.02.2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайськ, Миколаївської області, громадянина України, який має середню освіту, одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

по звинуваченню в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи достовірно обізнаним про введення Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (із подальшими змінами) на всій території України воєнного стану, а також про проведення на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 (із подальшими змінами), в Україні загальної мобілізації та, що згідно довідки військово-лікарської комісії № 227/9/7244 від 19.10.2023 року, він визнаний придатним до військової служби, 20.10.2023 отримавши повістку про виклик на 25.10.2023 о 09.00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 для подальшої відправки у складі команди до військової частини НОМЕР_1 для проходження служби в лавах Збройних Сил України, до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 не прибув, при цьому про причини неявки у визначений час та дату не повідомив, внаслідок чого порушив процес комплектування Збройних Сил України під час мобілізації.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, підтвердивши всі обставини зазначені в обвинувальному акті, по суті справи пояснив, що у жовтні 2023 року він був зупинений співробітниками РТЦК та направлений на проходження ВЛК. Після проходження ВЛК, а саме 20.10.2023 року йому видали повістку про виклик на 25.10.2023 року для проходження військової служби. На час та місце зазначені у повістці він не прийшов, при цьому розумів які наслідки його чекають за зазначені дії та готовий понести відповідальність. Також повідомив, що він має проблеми із ногою, але ВЛК не оскаржував.

Так як обвинувачений свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати:

- по ст.336 КК України за ознаками: ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та винуватість обвинуваченого у скоєному кримінальному правопорушенні доказана повністю.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії нетяжких злочинів, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, офіційно не працює, посереднь характеризується за місцем мешкання, а також відношення обвинуваченого до вчиненого злочину, провину визнав повністю.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали).

Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання.

Обставини, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання відсутні.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання щире каяття.

Враховуючи вище зазначене, а також думку прокурора, який вважав за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 3-ри роки з іспитовим терміном, думку обвинуваченого, який погодився із прокурором, суд прийшов до висновку про можливість досягти визначеної законом мети заходу примусу та вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст.ст.75,76 КК України.

Цивільний позов не заявлений. Витрати на залучення експертів відсутні. Питання про долю речових доказів по провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, та призначити йому покарання у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралась та скасуванню не підлягає.

Речові докази по провадженню зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку, негайно після оголошення, вручити учасникам процесу.

На вирок може бути подано апеляцію до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку.

Суддя: