13 грудня 2024 року Єдиний унікальний № 501/3393/24 Провадження № 1-кп/501/252/24
УХВАЛА

Іменем України

11 грудня 2024 року м. Чорноморськ

Іллічівського міського суду Одеської області

у складі: головуючого: ОСОБА_1 секретаря судового засідання ОСОБА_2

номер справи 501/3393/24 номер провадження 1-кп/501/252/24

розглянувши у судовому засіданні м. Чорнморську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що надійшов 06 серпня 2024 року від Біляївської окружної прокуратури, номер кримінального провадження № 0000159 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14 лютого 2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Криве Озеро Кривоозерського району Миколаївської області, громадянина України, маючого середньо спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України,-

участь у справі приймали: прокурор - ОСОБА_4

захисник обвинувачуваного - ОСОБА_5 ,

обвинувачений (ВКЗ) - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обставин клопотання.

В проваджені Іллічівського міського суду Одеської області перебувають матеріали кримінального провадження за обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 4 ст. 187, ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України.

Відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Одеський слідчий ізолятор», який спливає 4 січня 2025 року.

Прокурор звернувся до суду з клопотання про продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого.

Позиція учасників судового засідання.

Прокурор під час судового засідання своє клопотання підтримав та вважав, що ризики, які були встановлені під час обрання такого запобіжного заходу, не зменшились та є реальними.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо клопотання прокурора заперечували та, враховуючи відсутність підстав та стан здоров`я ОСОБА_3 , просили визначити заставу.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явилась надала заяву про проведення судового засідання за своєю відсутністю.

Дослідивши клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу та вислухавши доводи сторін, суд виходить з наступного.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 22 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 26 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 11 квітня 2023 року, під час досудового розслідування у даному провадженні, відносно ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державна установа «Одеський слідчий ізолятор», без визначення застави.

Ухвалами суду було неодноразово задоволено клопотання прокурора та продовжено відносно обвинуваченого строк дії обраного запобіжного заходу, зокрема ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 26 вересня 2024 року строк тримання під вартою, продовжено та спливає 24 листопада 2024 року.

Положеннями ст. 331 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що під час судового розгляду суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II «Заходи забезпечення кримінального провадження» Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 на даний час, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України.

Частина 4 ст. 187 Кримінального кодексу України відноситься до особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 Кримінального процесуального кодексу України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Так, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого прокурором доведено, що ризики, які встановлені слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 , не зменшились та продовжують об`єктивно існувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України.

Положення статті 197 Кримінального процесуального кодексу України передбачають, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Стаття 199 Кримінального процесуального кодексу України встановлює порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до статті 199 Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою, слідчий суддя, суд повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою чи не допущено безпідставне тривале розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Суд також враховує, обставини передбачені ст. 178 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: вагомість обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_3 інкримінованих кримінальних правопорушень та тяжкість покарання, що може загрожувати особі у разі визнання винуватим (у вигляді позбавлення волі), вік та стан здоров`я (відомостей про те, що обвинувачений має будь-які захворювання що б унеможливлювало застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стороною захисту не надано), міцність соціальних зв`язків, майновий стан останнього (на час затримання не працевлаштований), наявність судимостей (раніше не судимий).

Обґрунтованість правової позиції прокурора безумовно можливо перевірити лише під час судового розгляду. Проте , достатньо у даній стадії судового провадження, для висновку про те, що раціональні підстави для розумної підозри щодо причетності обвинуваченого до обставин інкримінованих йому діянь об`єктивно існують.

Під час розгляду клопотання прокурора, суд, зокрема, керується правовою позицією Європейського суду з прав людини, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку тримання під вартою, виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, що встановлені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу та визнані судом реальними під час розгляду даного клопотання.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини в справах «Летельє проти Франції», «І. А. проти Франції», зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

При розгляді питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує, що судом не допитані потерпілий та свідки, ОСОБА_3 може переховуватися від суду, впливати на потерпілого та свідків, а також тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим в кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 може становить від 8 до 15 років позбавлення волі.

Крім того, суд враховує суспільну небезпечність інкримінованого йому кримінальних правопорушень.

Крім того, суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку.

Під час розгляду клопотань в суді не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинувачених під вартою, також судом не отримано відомостей щодо міцних соціальних зав`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України та імперативними положеннями ч. 6 ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України.

Суд вважає, що продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_3 не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачуваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченим та його захисником на його користь, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що вказані стороною захисту аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень у справі за мотивів наведених у даному судовому рішенні.

Проте , суд вважає, можливим відповідно до 3 статті 183 Кримінального процесуального кодексу визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 Кримінального процесуального кодексу України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно вимогам частини 3 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З урахуванням того, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, в умовах воєнного стану, з огляду на суспільну небезпечність діяння, його обставини,, вважає за можливе визначити заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумов що становить 605600 .00 грн.

Висновок суду.

Виходячи з наведеного, суд, приходить до висновку, що на даний час відсутні підстави вважати, що запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому є необхідним продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів, з визначенням застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 177, 182, 183, 194, 199, 331, 372 Кримінального процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 про продовження. запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Криве Озеро Кривоозерського району Миколаївської області, громадянина України, маючого середньо спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 08 лютого 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_3 заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) 00 гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на ОСОБА_3 покласти наступні обов`язки:

? не відлучатися із Одеської області без дозволу суду;

? повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

? утримуватися від спілкування з потерпілим , свідками;

? здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо ОСОБА_3 , не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі внесення застави зобов`язати обвинувачуваного прибувати за кожною вимогою до суду в цьому кримінальному провадженні за їх вимогою, а також виконувати в строк до 09 листопада 2024 року обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії цієї ухвали.

Запобіжний захід у виді застави, у разі внесення застави, діє до його припинення.

У разі внесення застави зобов`язати обвинувачуваного після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою суду протягом дії запобіжного заходу у виді застави.

Роз`яснити заставодавцю та обвинуваченому, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, який буде належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Повний текст ухвали проголошено 13 грудня 2024 року о 9 :00 годині.

Ухвала, може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий