Справа №522/6135/15-к
Провадження №1-кп/522/29/25
УХВАЛА

02 квітня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні№0011500 від 27.12.2014 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

дружини обвинуваченого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси (головуючий суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0011500 від 27.12.2014 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачувався в тому, що26.12.2014 приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був на автомобілі «Subaru forester», бежевого кольору, д/н НОМЕР_1 , що належить знайомій ОСОБА_9 , та на керування якого він мав дозвіл пересуватись по місту Одесі. В цей же день, приблизно о 23 годині 45 хвилин ОСОБА_9 та ОСОБА_5 прибули за адресою: м. Одеса, провулок Валіховський, буд. 3, де зупинили автомобіль. Після чого ОСОБА_5 пересів на заднє пасажирське сидіння за водієм, а ОСОБА_9 залишився на передньому водійському сидінні.

В ході спілкування, між ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_9 на ґрунті неприязних відносин, виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 раптово виник умисел, направлений на навмисне вбивство ОСОБА_9 , який перебував на той момент в салоні автомобілю на передньому водійському сидінні, шляхом спричинення вогнепального поранення в голову, від якого неминуче мала настати смерть ОСОБА_9 .

Одразу приступивши до реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_5 , будучи озброєним невстановленою короткоствольною, спорядженою мисливським патроном 12-го калібру зі свинцевою кулею кримінальною зброєю, яку утримував у своїй правій руці, здійснив з неї постріл в праву потиличну область ОСОБА_9 , коли той все ще знаходився на передньому лівому (водійському) сидінні вищевказаного автомобіля.

Від отриманого одиночного вогнепального поранення потерпілий ОСОБА_9 помер на місці скоєння злочину.

Згідно висновку експерта смерть ОСОБА_9 знаходиться в прямому причино-наслідковому зв`язку з одиночним вогнепальним сліпим проникаючим пораненням голови в потиличній області справа с пошкодженням кісток зводу та заснування черепу, розривами та крововиливом оболонок, розмноженими та крововиливами тканин головного мозку, а також крововиливами в його шлуночок. Смерть ОСОБА_9 могла наступити ІНФОРМАЦІЯ_6 в проміжок часу приблизно о 00 годин 01 хвилина до 02 години 01 хвилини.

Після скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_5 , з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, втік з місця скоєння кримінального правопорушення.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, за ознаками:умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

28.01.2025 року прокурор ОСОБА_6 надала до суду клопотання про закриття кримінального провадження №0011500 від 27.12.2014 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 обвинуваченого, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 16.08.2024 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №1692.

Крім того, прокурор у судовому засіданні заявила усне клопотання про долучення до судової справи матеріалів досудового розслідування щодо вирішення долі речових доказів у порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у судове засідання не з`явилася, надавши заяву щодо розгляду обвинувального акту стосовно ОСОБА_5 за її відсутності.

Заяви від близьких родичів ОСОБА_5 про реабілітацію обвинуваченого до Приморського районного суду м. Одеси не надходили.

02.04.2025 року у судовому засіданні дружина обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не заперечувала проти закриття кримінального провадження відносно її чоловіка ОСОБА_5 у зв`язку з його смертю.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 клопотання прокурора підтримав.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі Суд), зокрема у § 281 рішення Суду у справі «Магнітський та інші проти Росії» (Magnitskiy and Others v. Russia), суд над померлою людиною неминуче суперечить принципам, викладеним у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки за своєю природою він несумісний із принципом рівності сторін і всіма гарантіями справедливого судового розгляду.

Із системного аналізу положень ст. 284 КПК, убачається, що кримінальне провадження може бути закрито судом, зокрема, у випадку смерті обвинуваченого, на підставі відповідної ухвали суду про закриття кримінального провадження із цієї підстави.

Буквальне тлумачення п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК дозволяє дійти висновку про те, що кримінальне провадження може продовжуватися після смерті обвинуваченого лише з метою його реабілітації.

У постанові Верховного суду від 20.11.2019 р. (справа № 204/6034/16-к, провадження №51-3147 км 19), суд указав, що під реабілітацією особи розуміється її виправдання або закриття кримінального провадження з реабілітуючих підстав, а норми КПК не містять прямої вказівки на те, хто може вимагати продовження кримінального провадження з метою реабілітації померлої особи. Оскільки, відповідно до ст. 525 КПК право подавати заяву про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження відносно обвинуваченого, який помер, надається його близьким родичам, для його реабілітації, а тому звертатися із заявою про продовження провадження з метою реабілітації померлого обвинуваченого також мають право його близькі родичі.

У п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК визначено перелік близьких родичів, до яких віднесено: чоловіка, дружину, батька, матір, вітчима, мачуху, сина, дочку, пасинка, падчерку, рідного брата, рідну сестру, діда, бабу, прадіда, прабабу, внука, внучку, правнука, правнучку, усиновлювача чи усиновленого, опікуна чи піклувальника, особу, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також осіб, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі осіб, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Відповідно, на підставі наданих гр. ОСОБА_8 документів, судом було встановлено факт того, що ОСОБА_8 є дружиною обвинуваченого ОСОБА_5 , а тому, у розумінні ст.3 та ст. 525 КПК, ОСОБА_8 є близьким родичем обвинуваченого та є особою, яка має право заявляти клопотання щодо продовження кримінального провадження для реабілітації обвинуваченого, який помер.

Ураховуючи, що, на момент проведення судового засідання щодо вирішення питання про закриття цього кримінального провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого ОСОБА_5 , ніхто з його близьких родичів не подав до суду відповідну заяву (клопотання) про продовження кримінального провадження для його реабілітації, а його дружина не заперечувала проти можливості закриття справи, суд вважає, що процесуальні підстави для продовження судового провадження у цій справі відсутні.

Щодо цивільного позову ОСОБА_10 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди у сумі 300000,00 грн.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при закритті кримінального провадження у зв`язку із смертю обвинуваченого по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Згідно із роз`ясненнями, які закріплені у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31 березня 1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» у разі закриття провадження з передбачених законом підстав, цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, роз`яснення закріплені у зазначеній Постанові Пленуму Верховного Суду України, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

У той же час, у випадку закриття кримінального провадження, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, у зв`язку із закриттям кримінального провадження ні підставі смерті обвинуваченого ОСОБА_5 , заявлений цивільний позов слід залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не перешкоджає потерпілому пред`явити позов в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 ст. 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Згідно з ч. 1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням експертів.

З матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_5 вбачається, що під час досудового розслідування проводилися експертизи на загальну суму 7016,16 (сім тисяч шістнадцять гривень шістнадцять копійок), а саме:

- судово-медичні експертизи, витрати за проведення яких відсутні;

- стаціонарна судово-психіатрична експертиза №33, витрати за проведення якої відсутні;

- експертиза за спеціальністю 5.1 ( дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу) № 368 від 16.03.2015, вартістю 1536 гривень 00 копійок (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень нуль копійок);

- експертиза за спеціальністю 5.1 ( дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу) № 369 від 17.03.2015, вартістю 1536 гривень 00 копійок (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень нуль копійок);

- судово-балістична експертиза № 12-Б від 12.01.2015, вартістю 589 гривень 68 копійок (п`ятсот вісімдесят дев`ять гривень шістдесят вісім копійок);

- судово-балістична експертиза № 13-Б від 12.01.2015, вартістю 589 гривень 68 копійок (п`ятсот вісімдесят дев`ять гривень шістдесят вісім копійок);

- судово-медична криміналістична експертиза пострілів та паливно-мастильних матеріалів №1281/04, 1282/11 від 20.03.2015, вартістю 1536 гривень 00 копійок (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень нуль копійок) та 1228 гривень 80 копійок (одна тисяча двісті двадцять вісім гривень вісімдесят копійок).

Оскільки КПК України передбачає, що лише ухвалення судом обвинувального вироку може бути підставою для стягнення з обвинуваченого витрат на залучення експертів за ч. 2 ст.124 КПК України, суд вважає, що процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні в сумі 7016,16 гривень слід віднести на рахунок держави.

Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 5 ч. 1 ст. 284, 369-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження№0011500 від ІНФОРМАЦІЯ_6 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 обвинуваченого, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 16.08.2024 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №1692, - задовольнити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, - закрити на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку зі смертю обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди у сумі 300000,00 грн., - залишити без розгляду, роз`яснивши право на подання цивільного позову в порядку цивільного судочинства.

Судові витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз у розмірі 7016 гривень 16 копійок віднести на рахунок держави.

Речові докази: лазерні CD-R компакт-диски з файлами цифрового формату у кількості трьох штук, які зберігається в матеріалах кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: автомобіль марки «Субару», д.н. НОМЕР_1 , який зберігається у ОСОБА_11 , - залишити у ОСОБА_11 за належністю.

Речові докази: мобільний телефон потерпілого ОСОБА_9 марки «Нокіа», одяг з трупу ОСОБА_9 : дуту куртку, синього кольору; джинси з ременем, светр, майку, труси, носки, коричневі полуботинки, - повернути ОСОБА_10 .

Речові докази: інородні тіла у вигляді шести фрагментів з свинцю та двох фрагментів з пластмаси; біологічні зразки - змиви з рук ОСОБА_5 ; змиви на порохові гази з обшивки стелі; змиви на ДНК із зовнішньої і внутрішньої поверхні ручок дверей у кількості 10 шт.; змиви рідини бурого кольору, біля голови на асфальті; чохол з керма автомобіля, підголівники сидінь у кількості 4 шт., - знищити.

Речові докази: мобільні телефони марки «Самсунг» з сім картками операторів мобільного зв`язку НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Самсунг GT E-1200i»з сім карткою «Київстар»; мобільний телефон «ALCATEL OT-806D», - повернути власникам.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 04.04.2025 року о 09 год. 20 хв.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3