Справа № 336/9781/24
Пр. 1-кп/336/1291/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , за участі секретарки судового засідання: ОСОБА_2 , розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001547 від 29.07.2024, яке надійшло до суду на підставі обвинувального акта, складеного відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Оріхів Запорізької області, громадянина України, який отримав професійно-технічну освіту, працевлаштований на посаді водія в ФОП « ОСОБА_4 », не одружений, на утриманні малолітніх або інших осіб не має, адреса реєстрації за місцем проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками скоєння кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_5 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , іншого учасника кримінального провадження: потерпілого ОСОБА_7 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом, 29 липня 2024 року, приблизно о 13 годині 45 хвилин, ОСОБА_3 , керуючи технічно справним спеціалізованим вантажним сідловим тягачем «FT XF 106.410», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «SCHMITZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух по проїзній частині автомагістралі «Харків-Сімферополь» зі сторони вулиці Миколи Корищенка в напрямку вулиці Олексія Поради в м. Запоріжжі. В цей час, у зустрічному водію ОСОБА_3 напрямку, здійснював рух технічно справний мотоцикл «SPARK SP 300T-2», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 . Під час руху по вищевказаній автодорозі водій ОСОБА_3 , наблизившись до нерегульованого перехрестя з вул. Миколи Краснова, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, а також не надавши переваги в русі водію мотоциклу «SPARK SP 300T-2», реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_7 , який рухався у зустрічному йому напрямку, змінив напрямок свого руху вліво та, виїхавши на зустрічну смугу, допустив зіткнення транспортних засобів.

Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги пп. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, відповідно до яких:

- п. 10.1.: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.»;

- п. 16.13.: «Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч. Цим правилом повинні керуватися між собою і водії трамваїв».

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій мотоциклу «SPARK SP 300T-2», реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_7 отримав наступні тілесні ушкодження у вигляді:«відкритого перелому латерального виростка лівої стегнової кістки та лівого надколінника зі зміщенням кісткових фрагментів, відкритого травматичного вивиху лівої гомілки», які кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пп. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху, згідно висновку інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод», з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

19.11.2024 від обвинуваченого ОСОБА_3 надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності відповідно до положень ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим ОСОБА_7 та закриття кримінального провадження. Зауважує, що ОСОБА_7 моральних претензій до нього не має і не бажає його притягнення до кримінальної відповідальності. Моральна шкода ним відшкодована. Матеріальні витрати - витрати на лікування, відновлення транспортного засобу, після рішення суду за зверненням потерпілого мають бути відшкодовані страховиком.

19.11.2024 від представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 надійшла заява, за змістом якоїмпотерпіла сторона просить задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності і закриття провадження на підставі ст. 46 КК України. Представник зазначив, що в ході розгляду справи обвинувачений відшкодував спричинену моральну шкоду. На сьогодні між сторонами досягнуто примирення.

Потерпілий та його представник у підготовчому засіданні зазначили, що претензій морального характеру до водія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має, із цивільним позовом звертатись не буде. Потерпілий просить на підставі статті 46 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням, досягнутим між ними, кримінальне провадження закрити.

Обвинуваченим ОСОБА_3 та його захисником адвокатом ОСОБА_6 під час проведення підготовчого судового засідання 12.12.2024 підтримано клопотання, відповідно, сторона захисту просить на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням із потерпілим, звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України, яке віднесено до необережних та нетяжких злочинів. Крім того, сторона захисту просить закрити кримінальне провадження. Додатково обвинувачений підтвердив добровільність своєї позиції. Так, він розуміє, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі зазначеної норми кримінального закону не є реабілітуючою обставиною, не свідчить про його невинуватість у скоєнні кримінального правопорушення, тобто, розуміє наслідки закриття кримінального провадження, як і необхідність відшкодування процесуальних витрат в разі задоволення клопотання потерпілого (у відповідності до ст.46 КК України).

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання обвинуваченого, пояснила, що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, у стані сп`яніння на час його скоєння не перебував. Прокурор вважає, що усі умови для прийняття процесуального рішення відповідно до ст.46 КК України дотримані у даному кримінальному провадженні, підстав для сумнівів у добровільності позиції потерпілої також немає, тому можливо розглядати питання про закриття провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за даної явки.

Із врахуванням наведених обставин, вислухавши думку учасників провадження, суд враховує й норму ч.1,5 ст.28 КПК України щодо засади розумності строків у кримінальному провадженні. Так, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження у визначеній під час підготовчого судового засідання частині, а саме, докази, надані стороною обвинувачення та захисту на підтвердження обґрунтованості клопотання обвинуваченого, дійшов висновку про те, що воно підлягає задоволенню, кримінальне провадження - закриттю, а обвинувачений звільненню від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст.286 КК України, з таких підстав.

За змістом ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Ч.1 ст.46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За змістом ч.2 ст.25 КК України необережність є кримінальною протиправною самовпевненістю, якщо особа передбачала можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення.

Дії ОСОБА_3 , який, як слідує із матеріалів справи, є раніше не судимим, під час досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, віднесені за змістом ст. 12, 25 КК України до необережних нетяжких злочинів, а саме, полягають у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Як передбачено п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених, зокрема, ч.2 ст.284 цього Кодексу.

За нормою п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, згідно з ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до ч.3 ст.285 КПК України обвинуваченому зрозумілі суть обвинувачення, підстава звільнення від кримінальної відповідальності, право заперечувати проти закриття кримінального провадження на підставі ст.46 КК України. Про наявність таких заперечень суду обвинуваченим не повідомлено.

Як передбачено ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» зазначено, що «звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України. Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч.1 ст.44 КК, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.».

Під час підготовчого судового засідання знайшло своє підтвердження, що кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду м. Запоріжжя.

Судом встановлено, що відповідно до висновку КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.07.2024, складеним на підставі акта №6958 від 29.07.2024, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не перебуває у стані сп`яніння.

Відповідно до відповіді КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради від 08.08.2024 ОСОБА_3 під наглядом лікаря нарколога не перебуває, за медичною допомогою не звертався.

Відповідно до висновка експерта КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР №1291п від 05.09.2024, тілесні ушкодження, отримані ОСОБА_7 кваліфікуються як тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, утворення тілесних ушкоджень в результаті дорожньо-транспротної пригоди не виключається.

З урахуванням наведених обставин, думки учасників кримінального провадження за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України, оскільки наявні всі умови звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілою (ст.46 КК України), а саме, - обвинуваченим вперше вчинено необережний нетяжкий злочин, у потерпілого відсутні жодні вимоги до нього. Крім того, суд впевнився в тому, що кримінальне правопорушення не пов`язане з корупцією та порушенням правил безпеки дорожнього руху особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На зазначених підставах кримінальне провадження підлягає закриттю, а обвинувачений звільненню від кримінальної відповідальності.

З огляду на наведені положення кримінального процесуального законодавства суд вважає, що подання вказаного клопотання є виключним правом потерпілого, зміст цього права не підлягає звуженню, тому кримінальне провадження підлягає закриттю, а обвинувачений звільненню від кримінальної відповідальності.

За приписами ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Так, під час судового розгляду справи встановлено, що відповідно до ухвал Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 01.08.2024 у справі № 334/6191/24, пр. 1-кс/334/1891/24, та № 334/6191/24, пр. 1-кс/334/1892/24, накладено арешт на транспортні засоби, водії яких були учасниками дорожньо-транспортної пригоди. Тому, за відсутності потреби його подальшого збереження, арешт майна, вжитий як захід забезпечення відповідно до вказаних ухвал слідчого судді, підлягає скасуванню. Приналежність транспортних засобів встановлена слідчим суддею під час розгляду клопотань слідчого, що видно з вказаних вище ухвал суду, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду справи не застосовувались

Відповідно до ст.118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати пов`язані із залученням експертів. За змістом ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. За змістом ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Як врегульовано ч.2 ст.122 КПК України, залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким установам із Державного бюджету України.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 20 постанови Пленуму Верховного суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.

Як було вище зазначено, кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Аналогічні висновки здійснені Верховним Судом у постанові від 29.09.2021 у справі № 342/1560/20, пр.51-2331км21.

З огляду на надані стороною обвинувачення докази витрати на проведення експертиз у даному провадженні у загальній сумі складають 19 689,28 гривень, а саме: висновок експерта СЕ-19/108-24/14723-ІТ від 05.08.2024 (сума витрат 4 543,68 гривні); висновок експерта СЕ-19/108-24/14581-ІТ від 23.08.2024 (сума витрат 4 543,68 гривні); висновок експерта СЕ-19/108-24/14945-ІТ від 06.09.2024 (сума витрат 6 058,24 гривень); висновок експерта СЕ-19/108-24/17267-ІТ від 12.09.2024 (сума витрат 4 543,68 гривні) та підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 28, 100, 122, 124, 126, 174, 284-286, 314, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілим ОСОБА_7 .

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 закрити.

Арешт, накладений на майно згідно з ухвалою Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 01.08.2024 у справі №334/6191/24, пр. 1-кс/334/1891/24, а саме, на спеціалізований вантажний сідловий тягач «DAF FT XF 105.410», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 зареєстрований за ОСОБА_4 , - скасувати.

Арешт, накладений на майно згідно з ухвалою Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 01.08.2024 у справі № 334/6191/24, пр. 1-кс/334/1892/24, а саме, на мотоцикл «SPARK SP 300T-2» реєстраційний номер НОМЕР_4 , який відповідно до вказаної ухвали належить ОСОБА_9 , - скасувати.

Речовий доказ спеціалізований вантажний сідловий тягач «DAF FT XF 105.410», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , - передати власнику ОСОБА_4 .

Речовий доказ мотоцикл «SPARK SP 300T-2» реєстраційний номер НОМЕР_4 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - залишити власнику ОСОБА_9 за приналежністю.

Речовий доказ спеціалізований напівпричіп «SCHMITZ SKI 24», реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , - передати власнику ОСОБА_10 .

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз у сумі 19 689,28 гривень (дев`ятнадцять тисяч шістсот вісімдесят дев`ять гривень 28 копійок).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1