Справа № 308/3065/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні №11-кп/4806/150/25 за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 березня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 березня 2025 року задоволено клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.368, ч.1 ст.369, ч.5 ст.426-1 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до: 02.05.2025 року включно.

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не визначати.

З матеріалів вбачається, що 28.02.2025 до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000387 від 15.08.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.368, ч.1 ст.369, ч.5 ст.426-1 Кримінального кодексу України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України

Під час проведення підготовчого судового засіданні стороною обвинувачення заявлено клопотання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу в виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

В апеляційній скарзі, захисник адвокат ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 вказує на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Просить суд постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора - задовольнити частково та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302800 грн.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційних скарг, захисника адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

У відповідності до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Висновок суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів вважає належним чином вмотивованим, викладені в судовому рішенні твердження такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з наявними в матеріалах контрольного провадження доказами та обставинами кримінального провадження.

Всупереч доводів апеляційної скарги, висновок суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними судом доказами, яким дана належна оцінка.

Разом із тим, суд першої інстанції дав належну оцінку фактам відсутності обставин, які би перешкоджали триманню обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою та необхідності проведення судом процесуальних дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що стороною захисту не надано жодних доказів, що вік та стан здоров`я ОСОБА_7 перешкоджає продовженню дії відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду про те, що обґрунтування сторони обвинувачення, особу обвинуваченого, що судове провадження знаходиться на стадії підготовчого, на даний час свідки у даному кримінальному провадженні судом не допитані, а докази, передбачені ст. 84 КПК України, як із сторони обвинувачення, так із сторони захисту не досліджено, суд вважав доведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування обвинуваченого від суду, враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких він обґрунтовано обвинувачується та суворість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу обвинуваченого; можливість незаконного впливу на на свідків у даному кримінальному провадженні, враховуючи характер інкримінованого діяння, які під тиском обвинуваченого можуть змінити показання або надавати неправдиві покази в суді; можливість вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується, враховуючи спосіб вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на вищевказане, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про те, що наведені у клопотанні прокурора ризики ґрунтуються виключно на припущеннях, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, більш того, місцевим судом обґрунтовано зазначено, чому суд дійшов саме таких висновків і що вони підтверджуються матеріалами кримінального провадження, і з такою мотивацією погоджується і суд апеляційної інстанції.

Вищевказані обставини, на переконання апеляційного суду, свідчать і про обґрунтованість висновків суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, будуть недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 під час судового провадження та запобігання вищевказаних ризиків, які продовжують існувати, при цьому стороною захисту, в свою чергу, не спростована наявність таких. Так, апеляційний суд звертає увагу на те, що стороною захисту фактично не надано жодних доказів, зокрема й даних про особу обвинуваченого, відомостей про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, які би давали обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, не ухилятиметься від суду, не перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, і що до нього може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Тому, колегія суддів вважає, що продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Наведені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 доводи на захист обвинуваченого були предметом перевірки та розгляду судом першої інстанції і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені в апеляційній скарзі мотиви також не дають підстав для зміни чи скасування ухвали суду і застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо обвинувачений і не має на меті ухилятися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконного впливу на свідків, або порушувати процесуальні обов`язки, однак, обставини, за яких вчинені кримінальні правопорушення, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу обвинуваченого, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що слідчим суддею безперечно, взято до уваги наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, однак, за наявності прямо передбачених ст. 177 КПК України ризиків для даного кримінального провадження, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за вказаних умов, і навіть з урахуванням виключності такого заходу забезпечення кримінального провадження, він повністю відповідає як вимогам нині діючого КПК України, так і обставинам даного кримінального провадження.

На інші доводи, які б слугували підставою для скасування ухвали суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , захисник-адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не посилається.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_6 , доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, немає, а ухвалу суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 березня 2025 року про продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді