ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3841/24 Справа № 204/3109/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2024 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 262, ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2024 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до 09 лютого 2025 року. Звернуто в дохід держави заставу внесену за ОСОБА_8 .

В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначає, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого Кримінальним кодексом України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років. Крім того, ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, офіційного місця роботи не має, у зв`язку з чим він може безперешкодно, покинути територію міста Дніпра, області та України, переслідуючи мету не бути притягнутим до кримінальної відповідальності та не бути засудженим у подальшому.

Вказує, що враховуючи стадію розгляду кримінального провадження, обґрунтованим є ризик того, що перебуваючи на свободі та під загрозою можливого застосування тяжкого покарання, у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, ОСОБА_8 може впливати на потерпілих та свідків, які не допитані в судовому засіданні, оскільки на стадії досудового розслідування обвинувачений був ознайомлений з матеріалами кримінального провадження, отже йому відомі відомості щодо місця проживання потерпілого та свідків. При цьому, враховується, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Існування ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, 29.12.2023 до суду направлено обвинувальний акт за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке мало місце 06.11.2023, що вказує на схильність до вчинення корисливих злочинів, тобто продовження злочинної діяльності, пов`язаної з викраденням чужого майна. У даному провадженні ОСОБА_8 , зокрема обвинувачується у вчинені злочину з корисливих мотивів, отже з високою імовірністю, з метою забезпечення своєї життєдіяльності, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також зазначає, що в рамках даного кримінального провадження у відношенні ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, яку було внесено та звільнено з-під варти, однак у подальшому ОСОБА_8 було порушено обов`язки покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу, а саме останній ухилився від явки до суду, не повідомив про зміну місця свого проживання.

Також вказує, що обвинувачений ОСОБА_8 порушив покладені на нього обов`язки відповідно до обраного запобіжного заходу у виді застави, не дивлячись на роз`яснення та попередження суду, висновків для себе не зробив, запобіжний захід у виді застави не забезпечив його мету, передбачену ст. 177 КПК України, а тому сума застави, внесена за обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає зверненню в дохід держави. А оскільки внесена сума застава підлягає зверненню в дохід держави, у зв`язку з порушення обвинуваченим покладених на нього обов`язків, клопотання ОСОБА_8 про звернення застави на користь Збройних сил України задоволенню не підлягає.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

В обґрунтування апеляційних вимог впосилається на те, що судом не взято до уваги те, що відносно ОСОБА_8 уже обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 199 КПК України, передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 в достатній мірі досліджені обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та зроблений обґрунтований висновок про те, що обвинувачений ОСОБА_8 порушив покладені на нього обов`язки відповідно до обраного запобіжного заходу у виді застави, не дивлячись на роз`яснення та попередження суду, висновків для себе не зробив, запобіжний захід у виді застави не забезпечив його мету, передбачену ст. 177 КПК України, що також не оспорюється апелянтом.

Єдиною підставою для скасування судового рішення захисник зазначає те, що судом не взято до уваги те, що відносно ОСОБА_8 уже обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Однак з таким твердженням погодитись не можна, оскільки ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по іншому кримінальному провадженню.

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції законною, обґрунтованою, вмотивованою, підстави для її скасування відсутні, тому апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 117, 405, 407, 419 КПК, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2024 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 262, ч. 4 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4