Справа № 738/2841/24
№ провадження 1-в/738/287/2024
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

судді - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засiданнi клопотання засудженого ОСОБА_2 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, пробаційним наглядом,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3

учасників судового розгляду:

прокурора - ОСОБА_4

В С Т А H О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

До Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, пробаційним наглядом.

Клопотання мотивоване тим, що він засуджений вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 26 червня 2020 року за ч.2 ст.121 КК України до 9 років позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислюється з 11 листопада 2019 року. З 16 листопада 2020 року він відбуває покарання в ДУ «Менська виправна колонія (№91)», де характеризується позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, порушень режиму тримання не допускає, працевлаштований, має заохочення, вважає, що своєю сумлінною поведінкою та ставлення до праці, враховуючи висновок ступеню виправлення, став на шлях виправлення та заслуговує на застосування пільги у вигляді заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, пробаційним наглядом

Виклад позиції учасників судового розгляду.

Засуджений ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представники Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні просила в задоволенні клопотання відмовити.

Встановлені судом обставини.

Вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 26 червня 2020 року ОСОБА_2 засуджений за ч.2 ст.121 КК України до 9 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислюється з 11 листопада 2019 року. В строк відбування покарання засудженому ОСОБА_2 зараховано термін його затримання з 03 по 06 листопада 2019 року включно.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 26 червня 2020 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року рішення судів першої та апеляційної інстанції залишено без змін.

Станом на 12 грудня 2024 року невідбута частина покарання ОСОБА_2 становить 3 роки 10 місяців 25 днів позбавлення волі.

З характеристики засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_2 перебуває в місцях позбавлення волі з 12 листопада 2019 року.

За час перебування в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» порушення режимі тримання не допускав, до праці не залучався, заохочень та стягнень не мав.

В ДУ «Менська ВК (№91)» відбуває покарання з 06 листопада 2020 року, де дотримується норм, що визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконує, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, на профілактичних обліках не перебуває. Після розподілу з дільниці КДіР згідно з поданою засудженим письмовою заявою з 01 грудня 2020 року до 03 липня 2023 року виконував обов`язки електрика установи, до покладених на нього обов`язків відносився старанно та з відповідальністю. 03 липня 2023 року в порядку ст.ст.100, 101 КВК України переведений до ДСР, де на підставі поданої ним письмової заяви від 05 липня 2023 року працевлаштований робітником КНС. За виконання покладених на нього обов`язків електрика установи, робітника КНС та дотримання правил поведінки протягом 2021-2024 року отримав три заохочення. Згідно з графіком залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку дільниці, до робіт ставиться сумлінно та з відповідальністю. Залучений до програми диференційованого впливу на засуджених «Фізкультура та спорт», яку реалізовує у вільний від роботи час. Заходи вихованого та культурно-масового характеру, які проводяться у відділенні відвідує, реагує на них добросовісно.

Згідно з висновком щодо ступеня виправлення засудженого, ОСОБА_2 отримав 88 бали, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення (довів своє виправлення) та може бути представлений до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або умовно-дострокового звільнення.

Рішенням комісії Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» (протокол №9 від 15 травня 2024 року) одноголосно вирішено про застосування до засудженого ОСОБА_2 пільги, передбаченої ст.82 КК України, оскільки останній став на шлях виправлення.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 12 червня 2024 року, враховуючи думку засудженого, який заперечував проти заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, обмеженням волі, спільне подання установи виконання покарань та спостережної комісії було залишено без розгляду.

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали і положення закону, яким він керується.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Законом України № 3342-IX від 23 серпня 2023 року «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» внесено зміни до Кримінального кодексу України, в ст. 51 «Види покарань», а саме частину першу доповнено пунктом 7-1 такого змісту:

7-1) пробаційний нагляд.

Також цим Законом доповнено Кримінальний кодекс України статтею 59? «Пробаційний нагляд», за змістом якої пробаційний нагляд полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства. Пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років. (ч.4 ст. 59? КК України).

У відповідності до абзацу третього частини першої статті 6 Закону України «Про пробацію» завданням пробації є здійснення нагляду за засудженими до покарань у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт, особами, яким покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк замінено покаранням у виді громадських робіт або виправних робіт, особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, звільненими від відбування покарання вагітними жінками і жінками, які мають дітей віком до трьох років, а також, із урахуванням внесених змін та доповнень - здійснювати нагляд за особами, засудженими до покарання у виді пробаційного нагляду та за особами, яким покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк замінено покаранням у виді пробаційного нагляду.

На засудженого до пробаційного нагляду суд покладає обов`язки відповідно до частини другої статті 59? КК України.

Статтею 51 КК України визначено систему кримінальних покарань, яка включає в себе види покарань та їх порівняльну суворість, яка визначається від першого виду найбільш м`якого покарання до останнього - найсуворішого. Пунктом 7-1 ч.1 вказаної статті визначено вид покарання - «пробаційний нагляд», а пунктом 11 цієї ж статті є вид покарання - «позбавлення волі на певний строк» з чого слідує, що пробаційний нагляд є більш м`яким видом покарання, ніж позбавлення волі.

Згідно з ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Відповідно до положень ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, або покарання у виді довічного позбавлення волі невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є важливою складовою прогресивної системи відбування покарання, яка дає змогу, дотримуючись мети покарання, водночас покращувати правове становище засудженого і зменшувати обсяг та характер карально-виховного впливу на нього. У такий спосіб закон стимулює добросовісне відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від його поведінки значною мірою залежить можливість покращення його правового становища.

Умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: 1) засуджений відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, або довічного позбавлення волі (ч. 1 ст. 82); 2) він став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82); 3) він фактично відбув встановлену ч. 4 ст. 82 частину призначеного судом покарання.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Зразкова поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до покладених обов`язків насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, підвищує виробничу кваліфікацію, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.

Отже, законодавцем визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом суду, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання і така заміна може бути застосована за певних умов.

Як вбачається з матеріалів справи за час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_2 характеризується позитивно, працевлаштований, має заохочення, стягнення відсутні, дотримується встановленого порядку, відбув більш ніж 1/2 строку призначеного судом покарання, що надає йому право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, відповідно до ст.82 КК України.

Рішенням установи виконання покарання від 15 травня 2024 року було погоджено застосування до засудженого ОСОБА_2 пільги, передбаченої ст.82 КК України, оскільки останній став на шлях виправлення.

Зазначені обставини могли б слугувати підставою для заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким - обмеженням волі, однак, під час судового розгляду спільного подання ДУ «Менська виправна колонія (№91)» та спостережної комісії Менської міської ради Чернігівської області про заміну засудженому ОСОБА_2 невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, останній категорично відмовився від заміни покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням - обмеженням волі, яке, згідно з нормами чинного законодавства, визначається, як м`якший вид покарання після позбавлення волі, у зв`язку з чим ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 12 червня 2024 року подання було залишено без розгляду.

Крім того, суд зауважує, що ОСОБА_2 відбуває покарання у виді 9 років позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, винуватість у вчиненні якого, як під час розгляду кримінального провадження в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції, так і по прибуттю до установи виконання покарань для відбування покарання, не визнавав.

Наявність декількох заохочень, застосованих адміністрацією установи до засудженого ОСОБА_2 не є достатньо переконливим важелем для ствердження про його готовність до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи виконання покарань і доведення ним свого виправлення та не може слугувати безумовними підставами для заміни покарання більш м`яким.

При цьому суд враховує, що висновок про виправлення засудженого повинен ґрунтуватись на даних про особу засудженого, його поведінку за весь період перебування у виправній колонії, а наведені засудженим доводи про наявність підстав для застосування до нього положень ст.82 КК України у своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, а також те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, ту обставину, що пробаційний нагляд, є найбільш м`яким покаранням, визначеним кримінальним кодексом України у порівнянні з покаранням у виді позбавлення та обмеження волі, виконання якого відбувається за межами установи виконання покарань, беручи до уваги тяжкість вчиненого злочину, невідбуту частину покарання, яка на час розгляду справи становить 3 роки 10 місяців 25 днів позбавлення волі, суд дійшов висновку про передчасність застосування до засудженого заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме пробаційним наглядом.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_2 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, пробаційним наглядом відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 17 грудня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1