Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/1570/24
УХВАЛА

28 лютого 2025 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області:

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників обвинувачених адвокатів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Ярмолинці клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2024 за №0000176, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особи без громадянства, який народився в м. Алчевськ Луганської області, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 308, ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

В провадженні Ярмолинецького районного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження за № 0000176 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 308, ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом 2 цього Кодексу.

В підготовчому судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжких злочинів і, на думку прокурора, наявні ризики, зазначені у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання обвинуваченому вказаного запобіжного заходу, зокрема те, що він може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів немає.

Обвинувачений та його захисник заперечили проти продовження застосування вказаного запобіжного заходу, просили застосувати більш м`який запобіжний захід. Обвинувачений зазначив, що вплив на потерпілих і свідків він не чинив, є особою з інвалідністю 1 групи. Просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту. Захисник пояснив, що з моменту внесення відомостей до ЄРДР ОСОБА_4 приймав участь у всіх слідчих діях, перебуваючи під заставою. Незаконного впливу від його підзахисного на потерпілих чи свідків зафіксовано не було. Просив суд застосувати запобіжний захід у виді застави.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжких злочинів, в тому числі і тяжкого злочину із застосуванням насильства, за вчинення яких передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.05.2024 ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави, який ухвалою слідчого судді цього ж суду від 09.07.2024 був продовжений до 05.09.2024.

В подальшому, ухвалами Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 16 серпня 2024 року, 27 вересня 2024 року, від 13 листопада 2024 року, від 8 січня 2025 року обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був продовжений, останній раз - до 8 березня 2025 року включно.

В силу ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті, зокрема переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Обвинувачений обґрунтовано обвинувачуєтьсяу вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 (в редакції від 22.11.2018), ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 308, ч. 1 ст. 309 КК України, що підтверджується зібраними в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження доказами, а саме: протоколами допитів потерпілих, якими підтверджуються обставини вчинення кримінального правопорушення (на переконання органу досудового розслідування); протоколами оглядів предметів, якими підтверджуються обставини вчинення кримінального правопорушення (на переконання органу досудового розслідування); протоколами негласних слідчих (розшукових) дій, які підтверджують обставини вчинення кримінальних правопорушень (на переконання органу досудового розслідування); довідками про опрацювання номерної інформації, яким підтверджуються обставини вчинення кримінальних правопорушень (на переконання органу досудового розслідування); висновками судових експертиз аудіо відеозаписів, яким підтверджуються обставини вчинення кримінальних правопорушень (на переконання органу досудового розслідування); іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою суд враховує наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також тяжкість покарання за злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , його вік, стан здоров`я тощо.

Зокрема про наявність ризику переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та/або суду свідчить те, що обвинувачений усвідомлює негативні наслідки для себе, які можуть настати внаслідок визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та призначення йому відповідного покарання.

Щодо ризику вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, то суд виходить з того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні багатоепізодного особливо тяжкого злочину, вчиненого організованою групою, де він був організатором, керуючи підготовкою та вчиненням інкримінованих йому кримінальних правопорушень, будучи особою, яка раніше притягалася до кримінальної відповідальності, він обвинувачується у вчиненні нових кримінальних правопорушень, в тому числі особливо тяжкого злочину. Окрім цього, ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходу, а корисливий мотив інкримінованих йому кримінальних правопорушень вказує на те, що отримання матеріальних засобів на існування ОСОБА_4 може здійснювати у протиправний спосіб.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини у справі Ілійков проти Болгарії, де зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Про наявність ризику незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні свідчить те, що ОСОБА_4 відомо місце проживання, контактна інформація потерпілих та свідків, а тому він може негативно впливати на вказаних учасників судового провадження з метою зміни ними своїх показань, які вони надавали під час досудового розслідування.

Ризики є реальними та триваючими, а тому суд приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення і впливати на потерпілих та свідків, через що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Крім того, з урахуванням обставин інкримінованих кримінальних правопорушень, один з яких є насильницьким, суд вважає за необхідне продовжити застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, тому у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну йому запобіжного заходу на домашній арешт, а клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на заставу необхідно відмовити.

Керуючись ст. 177, 183, 197, 199, 315, 372, 395 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 28 квітня 2025 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1