У Х В А Л А

про накладення арешту на майно

20 грудня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівської області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0003429 від 15.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

встановив:

19.12.2024 року слідчий СВ Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівської області за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням, яке було скеровано на адресу суду засобами поштового зв`язку 16.12.2024 року, про накладення арешту майно, яке було вилучено 15.12.2024 року під час затримання та обшуку особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: куртку та штани камуфляжні із маркуванням «Вироблено в Україні» B&L 30м., які упаковано в картонну коробку.

Клопотання мотивує тим, що в провадженні СВ Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівської області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003429 від 15.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.10.2022 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_5 призвано на військову службу до лав Збройних Сил України за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку останній проходив стрільця-зенітника зенітно ракетно-артилерійського дивізіону НОМЕР_1 окремої механізованої бригади військової частини НОМЕР_2 .

У відповідності до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, рядовий ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Однак, ОСОБА_5 у порушення вимог вищевказаного законодавства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання вчинив умисне кримінальне правопорушення пов`язане з завданням умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння

14 грудня 2024 року близько 21 год. 40 хв., ОСОБА_5 перебуваючи на розі будівлі ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)», що за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 20, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом, протиправне посягання на нього є кримінально-караним, діючи цілеспрямовано, незаконно, умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, спрямованого на заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою завдання невизначеної шкоди здоров`ю ОСОБА_6 , за допомогою ножа наніс останньому удар в область грудної клітки , заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани задньої поверхні грудної клітки справа, правобічного гемопневмотораксу та колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітки зліва, які згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 р., відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

В ході проведення досудового розслідування 15.12.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було затримано за підозрою у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Під час затримання у останнього виявлено та вилучено речі та майно, з клопотанням про накладення арешту на які звернувся слідчий.

Речі та майно, вилучені в ході проведення затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, постановою слідчого від 16.12.2024 року визнано речовими доказами по справі.

Оскільки вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та є речовими доказами, то слідчий вважає, що виникла необхідність у його арешті.

Майно, на яке слідчий просить накласти арешт, само по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

А тому слідчий звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке просить задовольнити.

Слідчий просив розгляд клопотання проводити у його відсутності, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Оглянувши матеріали клопотання та додані до нього письмові документи, вважаю, що клопотання слід задовольнити виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що в провадженні СВ Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівської області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003429 від 15.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.10.2022 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_5 призвано на військову службу до лав Збройних Сил України за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку останній проходив стрільця-зенітника зенітно ракетно-артилерійського дивізіону НОМЕР_1 окремої механізованої бригади військової частини НОМЕР_2 .

У відповідності до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, рядовий ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Однак, ОСОБА_5 у порушення вимог вищевказаного законодавства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання вчинив умисне кримінальне правопорушення пов`язане з завданням умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння

14 грудня 2024 року близько 21 год. 40 хв., ОСОБА_5 перебуваючи на розі будівлі ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)», що за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 20, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом, протиправне посягання на нього є кримінально-караним, діючи цілеспрямовано, незаконно, умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, спрямованого на заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою завдання невизначеної шкоди здоров`ю ОСОБА_6 , за допомогою ножа наніс останньому удар в область грудної клітки , заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани задньої поверхні грудної клітки справа, правобічного гемопневмотораксу та колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітки зліва, які згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 р., відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

В ході проведення досудового розслідування 15.12.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було затримано за підозрою у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Під час затримання у останнього виявлено та вилучено речі та майно, з клопотанням про накладення арешту на які звернувся слідчий.

А саме: куртку та штани камуфляжні із маркуванням «Вироблено в Україні» B&L 30м., які упаковано в картонну коробку.

Вказане стверджується долученою до матеріалів справи копією протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.12.2024 року.

Речі та майно, вилучені в ході проведення затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, постановою слідчого від 16.12.2024 року визнано речовими доказами по справі.

Відповідно до ч.1ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім цього, п.1 ч.2ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу(речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, само по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а тому з метою збереження речових доказів суд вважає обгрунтованими покликання слідчого на виниклу необхідність у накладенні арешту на майно, та вважає, що таке клопотання слід задовольнити.

Керуючись вимогами ст. ст.117,170-173,309,395 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на наступне майно, яке було вилучено 15.12.2024 року під час затримання та обшуку особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: куртку та штани камуфляжні із маркуванням «Вироблено в Україні» B&L 30м., які упаковано в картонну коробку.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1