ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1143/24

Провадження № 1-кп/486/106/2025

27 березня 2025 року м. Південноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження за обвинувальними актами №0000389 від 20.10.2023 року, №0000399 від 10.09.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Южноукраїнськ Миколаївської області, громадянки України, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 08.11.2022 Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 6 місяців, покарання відбуто повністю,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.15, ч.1 ст.361, ч.2 ст.361, ч.4 ст.185 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що вона реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на здійснення протиправних дій у сфері автоматизованих систем, маючи злочинний намір, спрямований на особисте збагачення, шляхом отримання вигоди у протизаконний спосіб, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, 07.09.2023 року о 16 год. 57 хв. підійшла до автоматизованого програмно-технічного комплексу з вмонтованою електроннообчислювальною машиною САМ 9939 (банкомат), який знаходився за адресою: Миколаївська область. Вознесенський район, м. Південноукраїнськ, проспект Незалежності, 22, видавши себе за законного володільця персональної інформації - клієнта банку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з використанням її банківської картки № НОМЕР_1 , виданої АТ КБ «ПриватБанк», що знаходилась в її користуванні, без згоди та відома остатньої, здійснила несанкціоноване втручання в роботу банкомату АТ КБ «ПриватБанк», як електронного програмно-технічного комплексу, призначеного для здійснення автоматизованих операцій, та шляхом подачі картки до спеціального отвору для карток, ввівши необхідну інформацію, здійснила спробу зміни фінансового номеру телефону з дійсного номера клієнта банку ОСОБА_10 ( НОМЕР_2 ), визначивши власний номер НОМЕР_3 , з метою подальшого дистанційного керування вищевказаною карткою, отримаючи при цьому можливість розпоряджатись коштами потерпілої на власний розсуд, тим самим, несанкціоновано втрутилась в роботу автоматизованої системи АТ КБ «Приватбанк».

Отже, ОСОБА_3 виконала усі дії, які вважала за необхідне для доведення злочину до кінця, однак кримінальне правопорушення не закінчила з причин, які не залежали від її волі. Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 361 КК України, тобто у закінченому замаху на несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи.

08.09.2023 о 17 год. 21 хв. ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на здійснення протиправних дій у сфері автоматизованих систем, з корисливих мотивів, маючи злочинний намір спрямований на особисте збагачення, шляхом отримання вигоди у протизаконний спосіб, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи поруч з банкоматом АТ КБ «Приватбанк», що за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м. Южноукраїнськ, проспект Незалежності, 14, діючи умисно, використовуючи мобільний телефон марки «Nокіа С22» ІМЕІ: НОМЕР_4 . ІМЕ2: НОМЕР_5 , серійний номер: НОМЕР_6 , належний її синові ОСОБА_11 , на якому на момент вчинення кримінального правопорушення був встановлений мобільний додаток до автоматизованої системи Інтернет-банкінгу «Приват 24», у полях вводу відповідних даних на веб сторінці Інтернет-банкінгу «Приват 24» у полях вводу відповідних даних на веб сторінці Інтернет-банкінгу особисто ввела фінансовий номер телефону і пароль доступу клієнта АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_10 та перейшла до її особистого кабінету, чим не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціального платіжного засобу або уповноваженої особи, втрутилась у роботу автоматизованої системи АТ КБ «ПриватБанк», Інтернет-банкінгу «Приват 24», що виразилось у відображенні даних поточного стану рахунку № НОМЕР_7 відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_10 .

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України, тобто у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, вчинене повторно.

Окрім того, 08.09.2023 року близько 17 год. 22 хв., достовірно знаючи про нарахування виплати соціального фонду на картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить її матері - ОСОБА_10 , у ОСОБА_3 виник повторний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів з даної картки. З метою реалізації свого злочинного умислу, переслідуючи корисливу мету та ціль незаконного збагачення, ОСОБА_3 , діючи повторно, в умовах воєнного стану, непомітно для потерпілої, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, направленого на зняття грошових коштів із карткового рахунку даної картки, використовуючи мобільний телефон марки «Nokia С22» ІМЕІ: НОМЕР_4 . ІМЕ2: НОМЕР_5 , серійний номер: НОМЕР_6 , належний її синові ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на якому, на момент вчинення кримінального правопорушення, встановлений мобільний додаток «Приват 24», який дає доступ до автоматизованої системи інтернет-банкінгу, завідомо знаючи PIN-код для входу до мобільного застосунку, відправила належні ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 1256,28 грн. та о 17 год. 27 хв. відправила грошові кошти у сумі 5025,13 грн на банківську карту № НОМЕР_8 , що належить ОСОБА_12 . ІНФОРМАЦІЯ_4 , та попросила останню зняти грошові кошти у банкоматі, на що остання погодилась та за допомогою автоматизованого програмно-технічного комплексу з вмонтованою електронно-обчислювальною машиною CAN1 5171 (банкомат) АТ КБ «ПриватБанк», розташованого за адресою: Миколаївська область. Вознесенський район, м. Південноукраїнськ, проспект Незалежності, 14, о 17 год. 33 хв. зняла та передала грошові кошти в сумі 6000 грн. ОСОБА_3 , якими та в подальшому розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_10 матеріальний збиток.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Також 09.09.2023 о 09 год. 20 хв. ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на здійснення протиправних дій у сфері автоматизованих систем, з корисливих мотивів, маючи злочинний намір спрямований на особисте збагачення, шляхом отримання вигоди у протизаконний спосіб, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи поруч з банкоматом АТ КБ «ПриватБанк», що за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м. Південноукраїнськ, проспект Незалежності, 14, діючи умисно, використовуючи мобільний телефон марки «Nokia С22» ІМЕІ: НОМЕР_4 . ІМЕ2: НОМЕР_5 , серійний номер: НОМЕР_6 , належний її синові ОСОБА_11 , на якому на момент вчинення кримінального правопорушення був встановлений мобільний додаток до автоматизованої системи Інтернет-банкінгу «Приват 24», у полях вводу відповідних даних на веб сторінці Інтернет-банкінгу приват24 особисто ввела фінансовий номер телефону і пароль доступу клієнта АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_10 та перейшла до особистого кабінету вищевказаного клієнта, чим несанкціоновано, без дозволу держателя спеціального платіжного засобу або уповноваженої особи, втрутилась у роботу автоматизованої системи АТ КБ «ПриватБанк», Інтернет-банкінгу «Приват 24», що виразилось у відображенні даних поточного стану рахунку № НОМЕР_9 відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_10 .

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України, тобто у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, вчиненому повторно.

09.09.2023 у ОСОБА_3 повторно виник корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить її матері - ОСОБА_10 . З метою реалізації свого злочинного умислу, переслідуючи корисливу мету та ціль незаконного збагачення, діючи умисно та повторно, діючи в умовах воєнного стану, непомітно для потерпілої, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, направленого на зняття грошових коштів із карткового рахунку даної картки, використовуючи мобільний телефон марки «Nokia С22» ІМЕІ: НОМЕР_4 . 1МЕ2: НОМЕР_5 , серійний номер: НОМЕР_6 , належний її синові ОСОБА_11 , на якому, на момент вчинення кримінального правопорушення, встановлений мобільний додаток «Приват 24», який дає доступ до автоматизованої системи інтернет-банкінгу, завідомо знаючи PIN-код для входу до мобільного застосунку, переказала належні ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 6800 грн. на банківську карту № НОМЕР_8 , що належить ОСОБА_12 , та попросила її зняти грошові кошти, на що та погодилась та за допомогою автоматизованого програмно-технічного комплексу з вмонтованою електронно-обчислювальною машиною CANI 5171 (банкомат) АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м. Південноукраїнськ, проспект Незалежності, 14, о 09 год. 22 хв. зняла та передала грошові кошти в сумі 6800 грн. ОСОБА_3 , якими та в подальшому розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_10 матеріальні збитки на загальну суму 6800 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, вчиненому в умовах воєнного стану.

11.09.2023 о 19 год. 33 хв. ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на здійснення протиправних дій у сфері автоматизованих систем, з корисливих мотивів, маючи злочинний намір особистого збагачення, шляхом отримання вигоди у протизаконний спосіб, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, Южноукраїнська ТГ, с. Костянтинівка, вул. Лесі Українки, 4, діючи умисно, використовуючи мобільний телефон марки «Tecno BD4a» IMEI: НОМЕР_10 , IME2: НОМЕР_11 , PSN: НОМЕР_12 , належний її синові ОСОБА_13 , на якому на момент вчинення кримінального правопорушення був встановлений мобільний додаток до автоматизованої системи Інтернет-банкінгу «Приват 24», у полях вводу відповідних даних на веб сторінці Інтернет-банкінгу «Приват24» особисто ввела фінансовий номер телефону і пароль доступу клієнта АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_10 та перейшла до її особистого кабінету, чим не санкціоновано, без дозволу держателя спеціального платіжного засобу або уповноваженої особи, втрутилась у роботу автоматизованої системи АТ КБ «ПриватБанк», Інтернет-банкінгу «Приват 24», що виразилось у відображенні даних поточного стану рахунку № НОМЕР_9 відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_10 .

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України, тобто у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, вчиненому повторно.

Окрім того, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 08.09.2024 року приблизно з 16 год. 00 хв. по 16 год. 10 хв. діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на здійснення протиправних дій у сфері автоматизованих систем, маючи злочинний намір, спрямований на особисте збагачення шляхом отримання вигоди у протизаконний спосіб, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, використовуючи мобільний телефон марки «Redmi Not 11-S» IMEI: НОМЕР_13 , IME2: НОМЕР_14 , належний її синові ОСОБА_13 , на якому на момент вчинення кримінального правопорушення був встановлений мобільний додаток до автоматизованої системи Інтернет-банкінгу «Приват 24», при цьому маючи сім карту мобільного оператора «Київстар» за номером НОМЕР_15 , яка належить її матері ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у полях вводу відповідних даних на веб сторінці Інтернет-банкінгу «Приват24» особисто ввела фінансовий номер телефону матері та перейшла до особистого кабінету вищевказаного клієнта, після чого без згоди та відома власника, змінила пін-код від банківської картки № НОМЕР_1 , виданої AT КБ «Приват Банк», чим не санкціоновано, тобто самочинно, повторно, без дозволу держателя спеціального платіжного засобу або уповноваженої особи, втрутилась у роботу автоматизованої системи АТ КБ «ПриватБанк», інтернет-банкінгу «Приват 24», після чого підійшла до автоматизованого програмно-технічного комплексу з вмонтованою електронно-обчислювальною машиною СANI 5434 (банкомат), який знаходився за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м. Південноукраїнськ, проспект Незалежності, 39, видавши себе за законного володільця персональної інформації - клієнта банку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з використанням її банківської картки № НОМЕР_1 , виданої AT КБ «ПриватБанк», що знаходилась в її користуванні, без згоди та відома остатньої, здійснила несанкціоноване втручання в роботу банкомату AT КБ «ПриватБанк», як електронного програмно-технічного комплексу, призначеного для здійснення автоматизованих операцій, шляхом подачі картки до спеціального отвору для карток, ввівши необхідну інформацію.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України, а саме в несанкціонованому втручанні в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, вчинене повторно.

Також 08.09.2024 року у період часу з 16 год. 11 хв. по 16 год. 12 хв., ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність грошових коштів на банківській карті АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить її матері - ОСОБА_10 , захотіла ними розпорядитись на власний розсуд у зв`язку з чим виник корисливий умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів з даної картки. З метою реалізації свого злочинного умислу, переслідуючи корисливу мету та ціль незаконного збагачення, ОСОБА_3 , діючи повторно, в умовах воєнного стану, непомітно для потерпілої, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, направленого на зняття грошових коштів із карткового рахунку даної картки, підійшла до автоматизованого програмно-технічного комплексу з вмонтованою електронно-обчислювальною машиною СANI 5434 (банкомат), який знаходився за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м. Південоукраїнськ, проспект Незалежності, 39, видавши себе за законного володільця персональної інформації - клієнта банку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з використанням її банківської картки № НОМЕР_1 , виданої AT КБ «ПриватБанк», зняла грошові кошти в сумі 12 000 грн.. якими в подальшому розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_10 матеріальні збитки.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, вчиненому в умовах воєнного стану.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні визнала свою вину повністю та підтвердила вчинення нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.15, ч.1 ст.361, ч.2 ст.361, ч.4 ст.185 КК України, не оспорювала обставини, встановлені в ході слідства та зазначені в обвинувальному акті.

В судовому засіданні обвинувачена показала, що картку мати їй не давала, гроші знімали тільки разом. У 2023 році особисто гроші з картки не знімала, заходила у приват24 з телефону сина та перераховувала кошти на картку старшої доньки ОСОБА_14 , а потім знімали їх разом з нею та витрачали ці гроші на одяг для дитини. Розуміла, що ці кошти це допомога на дітей. Також пояснила, що дійсно намагалася змінити фінансовий номер телефону на власний, розуміючи, що це протиправні дії. Щодо подій 2024 року пояснила, що її співмешканець ОСОБА_15 зателефонував потерпілій і сказав, що перекине їй кошти за пошкоджене ним майно, для чого потрібна її картка. Тоді матір віддала їй картку і повідомила пароль. Насправді ніяких коштів співмешканець не переказав, а обвинувачена знов зняла гроші, призначені для дітей, в сумі 12000 грн., знімала по 4000 три рази. Мотиви своїх вчинків пояснити не змогла, на той момент не думала, що робить і кому спричиняє шкоду, бо потрібні були гроші. Також пояснила, що вже двічі була судима, але кошти в тих кримінальних провадженнях вже виплатила повністю, тоді потерпілою також була матір, в даному кримінальному провадженні намагається також поступово виплачувати викрадені кошти, загалом вже повернула матері 8000,00 грн. Зазначила, що перебуваючи під вартою складно вішдкодовувати завдану шкоду, але хоче повернути повну суму протягом двох місяців. У вчиненому кається, шкодує, що не слухала матір раніше і зіпсувала собі життя.

Під час судових дебатів пояснила, що повністю відшкодувала шкоду матері, виплативши їй 20 000 грн., проте на підтвердження зазначеному надати докази не може, оскільки отримала кошти за продаж належного їй будинку авансом.

Потерпіла ОСОБА_10 цивільний позов не заявляла, в судовому засіданні показала, що доньці не надавала дозволу на зняття грошей з банківської картки, дійсно восени 2023 року звернулася до поліції з приводу викрадених з картки коштів і зазначила, що це зробила донька. Пояснила, що знає, що допомога на дітей надходить приблизно 5 числа кожного місяця у сумі 5000,00 грн. на одну дитину і знімає гроші через касу банку, інтернет-банкінгом та банкоматом не користується. У вересні це були вихідні дні, тому звернулася до банку пізніше. Коли в касі дізналася, що грошей на рахунку немає, звернулася до Управління соціального захисту, де їй пояснили, що кошти перераховані вчасно. Після цього звернулася до спеціаліста у банку, де дізналася детальну інформацію щодо надходження і зняття коштів з банківської карти. Намагалася дізнатися у доньки, але та відмовлялася щось пояснювати, тому вимушена була звернутися до поліції. Щодо викрадення коштів у 2024 році пояснила, що їй зателефонував доньки співмешканець ОСОБА_16 , який повідомив, що хоче переказати їй на картку кошти за те, що побив ворота, і щоб її рідні сини за ці кошти полагодили їх, сказав, що для цього потрібна її картка. Пояснила, що повірила йому і віддала банківську картку, на яку отримує пенсію та допомогу на дітей, доньці, щоб вона зняла гроші на ремонт воріт. Не може сказати, хто з них наговорив один на одного, але ОСОБА_17 грошей не прислав, а кошти ОСОБА_18 зняла самостійно ті, які зберігалися на картці, це була її відкладена пенсія за два місяці. Після чого пізно ввечері близько 23-00 години ОСОБА_17 знов їй зателефонував і сказав, що ОСОБА_18 зняла з її картки всі гроші. Наступного дня потерпіла звернулася до банку, дізналася, що кошти з рахунку зняті і знов звернулася до поліції. Акцентувала, що кожного разу обвинувачена викрадала кошти після того, як на картку надходила допомога на дітей. Додала, що на момент звернення в поліцію картку ОСОБА_18 повернула, але потім потерпіла змінила і банківську картку і номер телефону. Окрім того, зазначила, що коли донька викрадала гроші, вона їх прогулювала, але також і приходила до дітей та приносила їм морозиво та інші солодощі. Також пояснила, що хоча і сварилася з обвинуваченою, але вона її донька, рідна дитина, тому вона її пробачає в черговий раз і сподівається на виправлення, примирилася з нею. Підтвердила, що обвинувачена поступово їй повертає викрадені кошти, на даний час повернула шляхом перерахування на картку 8000,00 грн.

Захисник обвинуваченої в судовому засіданні просила призначити мінімальне покарання за статтями, за якими ОСОБА_3 обвинувачується, не пов`язане з позбавленням волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Клопотань про допит свідків - сторони не заявляли, тому із врахуванням таких засад кримінального провадження як змагальність (ст.22 КПК України) та диспозитивність (ст.26 КПК України) такі докази в даному провадженні судом не досліджувалися.

Підстави для сумнівів при повному визнанні вини обвинуваченою ОСОБА_3 у суду відсутні, оскільки обставини вчинення кримінальних правопорушень повністю визнані обвинуваченою.

Окрім показів самої обвинуваченої ОСОБА_3 , винуватість останньої у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, також підтверджується сукупністю зібраних по кримінальному провадженню та досліджених судом доказів, зокрема:

- постановою про визнання матеріальних об`єктів речовим доказом та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 20.10.2023;

- постановою про визнання матеріальних об`єктів речовим доказом та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 20.10.2023;

- постановою про визнання носія інформації документом від 17.11.2023;

- постановою про визнання носія інформації документом від 24.11.2023;

- постановою про визнання носія інформації документом від 29.11.2023;

- постановою про визнання носія інформації документом від 26.04.2024;

- постановою про визнання носія інформації документом від 03.05.2024;

- постановою про визнання носія інформації документом від 03.05.2024;

- постановою про визнання носія інформації документом від 03.05.2024;

- постановою про визнання матеріальних об`єктів речовим доказом та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 11.09.2024;

- постановою про визнання матеріальних об`єктів речовим доказом та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 03.10.2024;

- постановою про визнання матеріальних об`єктів речовим доказом та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 17.09.2024;

- заявою ОСОБА_3 про добровільне надання копії паспорту;

- копією паспорту ОСОБА_3 ;

- вимогою про судимості відносно ОСОБА_3 від 23.10.2023;

- вимогою про наявність судимостей відносно ОСОБА_3 від 11.09.2024;

- копією вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22.05.2020 року за ч.1 ст.185 КК України, зміненого ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 08.09.2020 року в частині призначеного ОСОБА_3 покарання;

- копією вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 08.11.2022 року за ч.2 ст.185 КК України;

- довідкою від 15.10.2024 про неперебування на обліку у лікаря-психіатра;

- довідками від 23.10.2023 року про неперебування на обліку у лікаря-психіатра та нарколога;

- відомостями про місце реєстрації з ЦНАП;

- довідкою-характеристикою дільничного за місцем проживання ОСОБА_3 від 04.07.2024 року;

- довідкою-характеристикою ОСББ за місцем реєстрації ОСОБА_3 ,

- копією рішення від 07.05.2021 про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, які їй інкриміновані, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 належить кваліфікувати за:

- ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 361 КК України за ознаками закінченого замаху на несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи.

- ч. 2 ст. 361 КК України за ознаками несанкціонованого втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, вчиненого повторно.

- ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно в умовах воєнного стану.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

У відповідності до ст.12 КК України правопорушення, скоєні обвинуваченою ОСОБА_3 є проступком, нетяжким злочином та тяжким злочином.

Обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 є щире каяття та часткове відшкодування завданого потерпілій збитку.

Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та щодо особи, з якою винна перебуває у близьких відносинах.

При визначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує умови життя обвинуваченої, її соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, рівень культури та освіти, соціально-психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачена повністю усвідомлювала значення своїх умисних дій і в повній мірі керувала ними. Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона не працює, не є військовозобов`язаною, не одружена, не має на утриманні неповнолітніх дітей, оскільки позбавлена батьківських прав відносно трьох дітей, які знаходяться на утриманні потерпілої ОСОБА_10 , не перебуває на диспансерних обліках лікарів психіатрів та наркологів комунальних медичних закладів Миколаївської області, перебуває на обліку у ЮМЦСС як така, що вчиняє домашнє насильство.

Також при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує досудову доповідь, з якої вбачається високий ризик повторності вчинення кримінального правопорушення та високий рівень небезпеки для суспільства, і думку органу пробації, що застосування соціально-виховних заходів, необхідних для впливу на поведінку ОСОБА_3 , необхідно здійснювати в умовах цілодобового нагляду, контролю та ізоляції.

Отже, суд при обранні виду та міри покарання обвинуваченій, враховуючи дані про її особу, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, фактичних обставин та їх наслідків, обставини, що пом`якшують покарання та наявність обтяжуючих обставин, вважає, що покарання обвинуваченій повинно бути призначено у виді обмеження волі з урахуванням ст.68 КК України, за ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 361 КК України, позбавлення волі в межах, встановлених санкцією ч. 2 ст. 361 КК України та позбавлення волі в межах, встановлених санкцією ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, так як має місце сукупність кримінальних правопорушень.

Законні підстави для звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі положень ст. 100 КПК України.

Обвинуваченій ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п.2 ч. 4 ст. 374 КПК України суд має право прийняти рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили. З врахуванням обставин вчинення кримінальних правопорушень, їх тяжкості та суспільної небезпеки, даних про особу обвинуваченої, суд вважає, що до набрання вироком законної сили слід залишити обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 368-370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.15, ч.1 ст.361, ч.2 ст.361, ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання:

--за ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 361 КК України - у виді 2 (двох) років обмеження волі;

--за ч. 2 ст. 361 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

--за ч.4 ст.185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту її взяття під варту, тобто з 16.10.2024.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Речові докази: виписку з АТ «ПриватБанк» МФО 305299 з фіксуванням переказу грошових коштів за період часу з 08.09.2023-11.09.2023, по банківській карті № НОМЕР_16 ( НОМЕР_9 ), виписку з «АТ «ПриватБанк» МФО 305299 з фіксуванням переказу грошових коштів за період часу з 01.09.2023-30.09.2023 по банківській карті № НОМЕР_8 ( НОМЕР_17 ), виписку по рахунку НОМЕР_9 , відкритому у АТ КБ «Приват-банк» №ODJA7MNLMCUJQOVC, диски у кількості 2 шт. для лазерних систем зчитування типу CD-R 700 MB video 80 min 52X «Axent» з наявними у ньому файлами (пакет №2), 1 (один) відеофайл, який знаходиться на диску у кількості 1 шт. для лазерних систем зчитування типу CD-R 700 MB video 80 min 52X «Verbatim» з наявними у ньому відеофайлом з камери відеоспостереження ломбарду «Благо», що розташований по проспекту Незалежності, 37 в м. Південноукраїнську Миколаївської області, що мало місце події 08.09.2024, (пакет №1) - залишити в матеріалах кримінального провадження

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не були подані. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1