КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №11-кп/824/3487/2025 Головуючий суддя: ОСОБА_2
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2023 року у кримінальному провадженні №0001805 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бандурове Гайворонського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,-

в с т а н о в и в :

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Ухвалено вирок Святошинського районного суду м. Києва від 06 липня 2023 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн - виконувати самостійно.

Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат у провадженні.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 , будучи протягом року, а саме, 06.07.2023 засудженим за ч.1 ст.309 КК України, 20.09.2023 приблизно о 10.00 годин, знаходячись за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 , вирішив придбати для власного вживання особливо небезпечну психотропну речовину - РVР. В ході, використовуючи телеграм чат-бот «чумний доктор» дізнався про спосіб отримання особливо небезпечної психотропної речовини (шляхом закладки), реквізити рахунку для передачі грошових коштів та суму, яку потрібно перерахувати, а саме 230 гривень.

Після цього, ОСОБА_7 , використавши термінал банку «ІВох» перерахував на реквізити рахунку невстановленої досудовим розслідуванням особи грошові кошти в сумі 230 гривень. Через декілька хвилин ОСОБА_7 дізнався про місце знаходження особливо небезпечної психотропної речовини - РVР, а саме: біля дерева поблизу будинку №2 по вул. Петра Курінного у м. Києві.

Цього ж дня, приблизно о 12-30 годин, ОСОБА_7 , прибувши за вище вказаною адресою, підійшовши до місця розміщення особливо небезпечної психотропної речовини - РVР, переконався, що за ним ніхто не спостерігає, забрав металевий корок в якому знаходився згорток ізоленти з поліетиленовим пакетиком з пазовим замком з кристалоподібною речовиною. Усвідомлюючи, що в кристалоподібній речовині знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина - РVР, обіг якої заборонено, ОСОБА_7 , маючи злочинний намір, спрямований на незаконне зберігання без мети збуту вказаної особливо небезпечної психотропної речовини, поклав її до лівої кишені штанів, в які був одягнений, таким чином останній придбав та став зберігати особливо небезпечну психотропну речовину - РVР, обіг якої заборонено, без мети збуту, для особистого вживання.

20.09.2023 року, ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Покотила, 8, був викритий працівниками поліції, у подальшому, у період часу з 14-32 годин по 14-55 годин, на законну вимогу який, у присутності двох понятих із лівої кишені штанів надав для вилучення згорток ізоленти, в середині якої знаходився поліетиленовий пакетик з пазовим замком з кристалоподібною речовиною в середині, яка у своєму складі містить особливо небезпечну психотропну речовину - РVР, масою, 0,332 г.

РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан -1-он), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №234 від 08.04.2013) «Список №2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.1 ст.71, ч.3 ст.72 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 призначити за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком 3 роки та штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 06.07.2023, які виконувати самостійно.

Мотивуючи свої вимоги вказує, що призначене судом покарання є явно несправедливим через м`якість.

Так, зазначає, що ОСОБА_7 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення до відбуття покарання у виді штрафу за попереднім вироком, що, на думку прокурора, виключає можливість застосування до нього умовного покарання.

Вказує, що застосовуючи до ОСОБА_7 ст.75 КК України, суд першої інстанції належним чином не мотивував своїх висновків та не врахував поведінку обвинуваченого, який на шлях виправлення не став, штраф за попереднім вироком не заплатив, і будучи особою працездатного віку ніде не працює.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 вересня 2024 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.

На вказану ухвалу прокурором подано касаційну скаргу, в якій він просив скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у вказаному суді з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Постановою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 лютого 2025 року касаційну скаргу прокурора задоволено. Ухвалу Київського апеляційного суду від 05 вересня 2024 року щодо щодо ОСОБА_7 скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку обвинуваченого, який заперечував проти скасування вироку суду, вважаючи його законним та обґрунтованим, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, доведена дослідженими судом доказами, в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, і в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація його дій за ч.2 ст.309 КК України є правильною.

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. Суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.439 КПК України вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді. При новому розгляді у суді першої чи апеляційної інстанції застосування суворішого покарання або закону про більш тяжке кримінальне правопорушення допускається тільки за умови, що вирок було скасовано у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання за скаргою прокурора, потерпілого чи його представника, а також якщо при новому розгляді буде встановлено, що обвинувачений вчинив більш тяжке кримінальне правопорушення, або якщо збільшився обсяг обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, прокурор у кримінальному провадженні, подаючи касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 05 вересня 2024 року, не оспорював вид та розмір покарання. Касаційний кримінальний суд Верховного Суду не розглядав питання щодо законності призначеного ОСОБА_7 виду та розміру покарання.

На думку колегії суддів, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ОСОБА_7 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення до відбуття покарання у виді штрафу за попереднім вироком, що, на думку прокурора, виключає можливість застосування до нього умовного покарання

Також слушними є доводи прокурора, що застосовуючи до ОСОБА_7 ст.75 КК України, суд першої інстанції належним чином не мотивував своїх висновків та не врахував поведінку обвинуваченого, який на шлях виправлення не став, штраф за попереднім вироком не заплатив, і будучи особою працездатного віку, ніде не працює.

На думку колегії суддів, вирок суду не містить належного мотивування прийнятого рішення про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, оскільки суд послався на ті ж самі обставини, що врахував при обранні виду та розміру передбаченого санкцією ч. 2 ст. 309 КК України покарання.

Даних, які б істотно знижували ступінь суспільної небезпечності особи обвинуваченого в матеріалах судового провадження немає і у вироці суду вони не наведені.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 вже засуджувався за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та через 2 місяці після ухвалення вироку за це, повторно вчинив злочин, передбачений ст.309 КК України. Така поведінка свідчить про схильність ОСОБА_7 до вчинення злочинів та його підвищену суспільну небезпечність.

Таким чином, дані про особу обвинуваченого в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та конкретними обставинами кримінального провадження свідчать про неможливість його виправлення без відбування покарання, а отже застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням не сприятиме меті покарання.

На підставі викладеного, а також враховуючи висновки, викладені в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 лютого 2025 року, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 вчинив інкримінований йому злочин до відбуття покарання за попереднім вироком, а тому при призначенні йому остаточного покарання повинні бути застосовані положення статей 71, 72 КК України, в зв`язку з чим застосування положень ст. 75 КК України у даному випадку є неприпустимим.

Відтак, враховуючи вказівки суду касаційної інстанції, апеляційний суд належно оцінивши відомості про особу винного, обставини, які впливають на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, маючи на увазі, що за тих самих даних про особу засудженого та обставин, які пом`якшують покарання, звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, то приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню на підставі ст.413, ст.420, ст.421 КПК України в частині призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, із ухваленням апеляційним судом свого вироку, яким призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ч.1 ст.71, ч.3 ст.72 КК України, до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 06 липня 2023 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі та штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять) тисяч гривень, які виконувати самостійно. Строк відбування покарання обраховувати з моменту фактичного затримання у зв`язку з виконанням вироку. В іншій частині вирок залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 413, 418, 420, 421 КПК України, колегія суддів, -

з а с у д и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва задовольнити.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2023 року у кримінальному провадженні №0001805 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині призначеного покарання, скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.71, ч.3 ст.72 КК України, до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 06 липня 2023 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі та штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять) тисяч гривень, які виконувати самостійно.

Строк відбування покарання обраховувати з моменту фактичного затримання у зв'язку з виконанням вироку

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок набирає чинності з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4