Провадження по справі № 1-кс/522/194/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

15 січня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових за № 0000080 від 18.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 06.08.2024, укладеного з ОСОБА_7 , на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 55,6 кв.м., що розташована на першому поверсі будинку.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що у період з серпня по жовтень 2024 року, більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на самовільне будівництво будівель та споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, що знаходиться в Комплексній охоронній зоні історичного центру та Центрального історичного ареалу м. Одеси та належить територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради.

Так, ОСОБА_4 , у вересні-жовтні 2024 року, більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, переслідуючи свій злочинний умисел спрямований на самовільне будівництво будівель та споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, що знаходиться в Комплексній охоронній зоні історичного центру та Центрального історичного ареалу м. Одеси та належить територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради, достовірно усвідомлюючи, що у нього відсутні документи, які надають право на виконання будівельних робіт та відсутні документи, які посвідчують право власності чи право користування на земельну ділянку, провів будівельні роботи з реконструкції квартири АДРЕСА_2 , зі зміною її геометричних розмірів з розширенням її площі за рахунок зайняття земельної ділянки, належної територіальній громаді міста Одеси, шляхом здійснення будівельних робіт із будівництва капітальної будівлі прибудови до квартири шляхом влаштування стрічкового фундаменту, встановлення несучих конструкцій, газобетонних горизонтальних елементів, а також вертикальних елементів та елементів метолапластику та скла та влаштування даху на будівлі на території двору загального користування за адресою: АДРЕСА_3 , а також здійснив огородження залізним парканом земельної ділянки, на якій розташована капітальна прибудова до квартири АДРЕСА_2 , належної територіальній громаді міста Одеси, та встановив металеві ворота, чим довів злочин до кінця, що підтверджується актами обстеження незаконно розміщених об`єктів, споруд та елементів на території м. Одеси від 14.10.2024 та від 29.10.2024.

У подальшому, а саме 24.10.2024 ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності на підставі договору купівлі-продажу відчужив вказану квартиру ОСОБА_8 .

У ході досудового розслідування встановлено, що загальна площа самовільно зайнятої земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , на якій ОСОБА_4 проведено будівельні роботи з будівництва капітальної прибудови до квартири АДРЕСА_2 , та встановлено залізного паркану становить 82,8 кв.м., з яких 9,9 кв.м. під забудовою та 72,9 кв.м. під огородженням.

Разом з тим встановлено, що земельна ділянка за адресою: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 109, входить в межі Комплексної охоронної зони історичного центру та Центрального історичного ареалу м. Одеси.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що у нього відсутні будь-які документи, які посвідчують право власності чи право користування земельною ділянкою, а також документи, які б надавали право на виконання будівельних робіт, здійснив самовільне будівництво будівель та споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці площею 82,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , що знаходиться в охоронній зоні та належить територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради.

08.01.2025 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 197-1 КК України.

Підозра ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочинах підтверджується комплексом зібраних під час досудового розслідування та долучених до клопотання прокурора доказів (перелік відповідно до клопотання прокурора).

У зв`язку з вищевикладеним орган досудового розслідування звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з наведених в ньому підстав, посилаючись на те, що існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, вчиняти інші злочини.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, вказавши, що підозра є необґрунтованою, так як немає доказів вчинення злочину ОСОБА_4 . Він почав демонтаж стіни, проте йому терміново потрібно було продати квартири з сімейних обставин.

На заперечення адвоката, прокурор в судовому засіданні повідомила, що підозра є обґрунтованою, було проведено комісійне обстеження об`єкту нерухомості і складено акт обстеження, протокол огляду місця події, копія реєстраційної справи на квартиру, прибудова до якої була зроблена після проведення огляду, показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , показаннями представника ДАБІ ОСОБА_11 .

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши прокурора, підозрюваного, адвоката, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Мотиви суду.

З огляду на ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 2 вказаного Кодексу, завданнями кримінального провадження, наряду, із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також те, щоб до кожного учасника кримінального провадження застосовувалась лише належна правова процедура.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Із аналізу практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», «Мерабішвілі проти Грузії» можна виділити такі критерії стандарту доказування «обґрунтована підозра»:

- існування фактів та інформації, які дали змогу переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення;

- факти, якими обґрунтовується підозра можна «розумно» вважати такими, що підпадають під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність;

- обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні;

- стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку.

У теперішній час, пред`явлена ОСОБА_4 підозра обґрунтовується зібраними по кримінальному провадженні та наданими разом з клопотанням доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 29.10.2024, показаннями свідків ОСОБА_12 ; актами обстеження від 14.10.2024.

Наведені докази у сукупності з іншими документами, що були додані до клопотання формують у слідчого судді внутрішнє переконання щодо причетності ОСОБА_4 до злочину, у вчиненні якого він підозрюється органом досудового розслідування.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 злочину за вказаних у клопотанні обставин.

Слідчий суддя наголошує, що при вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Отже, слідчий суддя констатує, що матеріали клопотання дозволяють дійти висновку про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.4 ст. 197-1 КК України. Це є підставою для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Щодо існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 зможе переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 за який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 3 років.

Суворість покарання за вчинення злочину, який інкримінуються ОСОБА_4 у сукупності із обґрунтованістю повідомленої йому підозри збільшує ризик переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Можливість призначення підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його виннм покарання у виді позбавлення волі, свідчить про наявність ризику, який дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, впливати на потеропілого, свідків у цьому кримінальному провадженні.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вказані обставини формують у слідчого судді переконання щодо наявності ризику впливу підозрюваним на учасників цього кримінального провадження.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слідчий суддя також критично ставиться до вказаного ризику, оскільки слідством не надано будь-яких документів, які б свідчили про притягнення підозрюваного раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності.

Щодо обов`язків, що визначені у ч. 5 ст. 194 КПК України, які належить покласти на підозрюваного у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст.196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

У клопотанні порушується питання про покладення таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває (м.Одеса), без дозволу слідчого, прокурора або суду.

З огляду на тяжкість, характер інкримінованого кримінального правопорушення, існуючих ризиків, слідчий суддя вважає обґрунтованими вимоги слідчого про покладення на ОСОБА_4 саме таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до приписів ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Підозра про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.197-1 КК України, було повідомлено підозрюваному 08.01.2025 року, то досудове розслідування має бути закінченим до 08.03.2025 року, а тому саме до цього строку слідчий суддя може покласти обов`язки.

Відповідно до вимог ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу, проте зазначеною статтею не передбачено термін дії застосування вказаного запобіжного заходу. Всупереч цим вимогам, вказаний запобіжний захід полягає у поколаденні обовязків на підозрюваного, які згідно ч.7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 179, 205, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, строком до 2 місяців в межах строку досудового розслідування, до 08.03.2025 року включно, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває (м.Одеса), без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Строк дії ухвали про застосування обов`язків обчислюється з моменту винесення ухвали слідчого судді, тобто з 15.01.2025 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваної підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Зобов`язати слідчого, прокурора повідомити підозрюваному письмово під розпис про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до підозрюваного може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 17.01.2025 року о 16:00 годині в залі суду №131.

Слідчий суддя: ОСОБА_13