Справа № 752/689/17
Провадження №1-в/369/29/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області подання провідного інспектора Бучанського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про приведення у відповідність із Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ вироку щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тбілісі Республіки Грузія, громадянина Республіки Грузія, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину 2009 року народження, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік,

ВСТАНОВИВ:

Інспектор Бучанського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням про приведення вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року шодо ОСОБА_4 у відповідність із Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ. Подання обґрунтовано такими обставинами.

На обліку Бучанського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області з 12.10.2021 року перебуває ОСОБА_4 , засуджений вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік , на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік.

Вирок набрав законної сили 10 березня 2017 року.

Зазначеним вироком ОСОБА_4 засуджено за таємне викрадення чужого майна вартістю 1235 грн, яке мало місце 14.11.2016 року о 10:40 год в салоні маршрутного таксі № 205. Водночас Законом № 3886-ІХ, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, декриміналізовано крадіжки на суму до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і встановлено за ці діяння адміністративну відповідальність. Оскільки вартість таємно викраденого ОСОБА_4 майна не досягла встановленої новим законом порогової суми кримінальної відповідальності, він засуджений за діяння, злочинність і караність якого усунута. Наведене, як зазначається у поданні, зумовлює необхідність звільнення ОСОБА_4 від призначеного судом покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Представник Бучанського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи зазначену установу повідомлено належним чином.

Засуджений у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду подання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття у судове засідання, осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Перевіривши матеріали справи, суд не знаходить підстав для визнання обов`язковою участі у судовому засіданні прокурора, засудженого і представника уповноваженого органу з питань пробації та вважає за можливе розглянути подання за відсутності учасників судового провадження, належним чином сповіщених про час і місце його розгляду.

Дослідивши подані документи, суд дійшов висновку про наявність фактичних і правових підстав для задоволення подання з огляду на таке.

Як унормовано ч. 1 ст. 3 КК України, законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зміст наведеної конституційно-правової норми конкретизовано у ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Особа, засуджена за діяння, караність якого усунута законом, підлягає негайному звільненню від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Законом № 3886-ХІ, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП): статтю 51 викладено у редакції, за якою дрібною крадіжкою є викрадення майна вартістю від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

Отже, новим законом підвищено поріг адміністративної відповідальності за таємне викрадення чужого майна за ознакою його вартості з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що визначалося ст. 51 КУпАП у редакції Закону № 1449-VI від 04 червня 2009 року, до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян. Таким чином, після набрання чинності Законом № 3886-ІХ кримінально караною є крадіжка на суму, що перевищує 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Зазначені законодавчі зміни призвели до декриміналізації таємного викрадення чужого майна вартістю від 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що раніше утворювало склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України. Відтак Закон № 3886-ХІ у силу ч. 1 ст. 5 КК України має зворотну дію в часі, оскільки скасовує кримінальну відповідальність за крадіжки у вказаному вище розмірі.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків втрати чинності законом, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідні правозастосовчі орієнтири сформулювала об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума у розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року шодо ОСОБА_4 , який набрав законної сили 10 березня 2017 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік і на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від його відбування з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік.

12 жовтня 2021 року ОСОБА_4 поставлено на облік Бучанського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області.

Зазначеним вище вироком суд визнав ОСОБА_4 винним у таємному викраденні чужого майна вартістю 1235 грн, вчиненому у листопаді 2016 року.

Станом на 01 січня 2016 року прожитковий мінімум для працездатних осіб згідно з ст. 7 Закону України «Про державний бюджет у 2016 році» складав 1 378,00 грн. Отже, неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги на 2016 рік становив 689,00 грн (1378?50)/100). Тобто 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян складали суму у розмірі 1 378,00 грн (689x2).

Виходячи з наведеного, з огляду на положення Закону № 3886-ІХ кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна у 2016 році настає у випадках, якщо його вартість перевищує 1 378,00 грн.

Разом з тим, вартість майна, за крадіжку якого ОСОБА_4 засуджено вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року, не досягає зазначеної порогової суми, а відповідне діяння може бути кваліфіковане за ст. 51 КУпАП.

З огляду на викладене, на підстав ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_4 підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке його засуджено.

Вирішення питання про таке звільнення згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України належить до процесуальних повноважень суду, у межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Подання інспектора Бучанського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області ОСОБА_3 задовольнити.

Привести вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність із Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ.

На підставі ч. 2 ст. 74 Кримінального кодексу України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від покарання, призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року за ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1