Справа №523/1215/18
Провадження №1-кп/523/134/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинувальньний акт у кримінальному провадженні по звинуваченню ОСОБА_5 , у скоєнні кримінальних правопорушень за ст.ст. 190 ч. 2, 289 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду м.Одеси знаходиться обвинувальний акт з додатками за кримінальним провадженням відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , у скоєнні кримінальних правопорушень за ст.ст. 190 ч. 2, 289 ч. 2 КК України.

Прокурором було подано письмове клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, оскільки він раніше судимий, скоїв умисне корисливе кримінальне правопорушення, може переховуватись від суду, тому є наявність ризиків, що він може і далі перешкоджати розгляду справи.

Захисник заперечував проти клопотання, просив обрати домашній арешт, оскільки обвинувачений має місце проживання, тривалий час перебуває під вартою та не має намірів переховуватись від суду.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим, ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, стаття 177 КПК України, встановлює, що на ряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

А тому, домашній арешт з покладанням обов`язків передбачених ст. 194 ч. 5 КПК України, зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Приймаючи до уваги викладені обставини та встановлені в судовому засіданні ризики, суд доходить до висновку про те, що, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 має надане йому місце проживання, не має наміру перешкоджати судовому слідству, тому приходить до висновку, що відносно обвинуваченого, слід змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 ч. 5 КПК України строком на два місяці, за виключенням необхідності прослідувати до місця укриття чи бомбосховища найближчого до місця проживання під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до визначеного цією ухвалою місця домашнього арешту після сигналу «Відбій повітряної тривоги».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 331, 177, 178, 183, 194, 369, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», - відмовити.

Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою, на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, звільнивши з-під варти в залі суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

1. Цілодобово знаходитись за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності прослідувати до місця укриття чи бомбосховища найближчого до місця проживання під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до визначеного цією ухвалою місця домашнього арешту після сигналу «Відбій повітряної тривоги».

2. Повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

3. Заборонити обвинуваченому ОСОБА_5 , будь-яким способом спілкуватись з потерпілими та свідками по цьому кримінальному провадженню.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого на стадії судового слідства здійснює прокурор.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 02.02.2025 року.

Справу повернути раніше визначеному складу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1