СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/153/25
ун. № 757/6441/21-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальних провадженнях №0000178 від 27.02.2020 та № 0000822 від 27.08.2020, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вале Ахалцихінського району Республіки Грузія, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Республіка Вірменія, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Макіївка Донецька області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_8 обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні 14.02.2025 прокурором подані клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 та клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави. В обґрунтування вказаних клопотань прокурор зазначає, що ризики, передбачені п.1,п.3,п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також обставини, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу, на даний час продовжують існуватита наразі не зменшились. Відтак, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених, а також для запобігання зазначеним ризикам, на думку прокурора, є необхідність продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покладених на них обов`язків при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави, а також необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, строком на 2 місяці.

Захисник ОСОБА_9 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , з огляду на те, що прокурором не доведено наявність ризиків, зазначених клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, зауваживши на безпідставності пред`явленого йому обвинувачення та відсутності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник ОСОБА_11 , думку якої підтримав обвинувачений ОСОБА_7 , просила відмовити у задоволенні клопотання стосовно її підзахисного, оскільки ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, є надуманими.

Захисник ОСОБА_10 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_6 , зазначив, що вважає клопотання прокурора необґрунтованим, а тому просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Вирішуючи клопотання прокурора та перевіряючи його доводи на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, суд зазначає наступне.

Так, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності здійснення обвинуваченим зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Надаючи оцінку наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людину, згідно якої ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Враховуючи репутацію обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , їх вік, майновий та сімейний стан, процесуальну поведінку(у період з 14.08.2020 по 13.04.2021 ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_7 , переховувалась від органів досудового розслідування), та з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує кожному з них у разі визнання винуватими у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна), суд вважає, що в останніх дійсно може виникнути намір переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Окрім того, до обставини, яка збільшує ризику втечі, безумовно належить військова агресія рф проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

Ризик можливих спроб обвинувачених вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що вони постійного джерела доходів не мають, обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину з корисливих мотивів, також суд зважає на те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мають процесуальний статус обвинувачених у іншому кримінальному провадженні №0000804 від 17.07.2020 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, є обвинуваченим у іншому кримінальному провадженні №0000658 від 08.07.2020 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 296 КК України, що характеризує їх не з позитивної сторони, та може свідчити про схильність до антисоціальної поведінки.

Оцінюючи наявність ризику впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, суд виходить з встановленого КПК України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що обвинувачені, не будучи обмеженими у спілкуванні із свідками та потерпілим, яким відомі обставини вчинення злочину, у якому останні обвинувачуються, можуть здійснювати на них вплив шляхом вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показань, спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, ризики заявлені прокурором, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та наразі не зменшились.

Зважаючи на стадію судового провадження (дослідження доказів), обставини справи та вагомість вищенаведених ризиків, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягають задоволенню. При цьому суд зауважує, що питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, вирішується під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції, сприяти якому й покликаний запобіжний захід.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 181,194, 331, 369-372, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, строком на два місяці, тобто до 24 квітня 2025 року, заборонивши йому без дозволу суду залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 , в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби, за виключенням необхідності отримання невідкладної медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 строком до 24 квітня 2025 року наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати на першу вимогу до суду;

- не відлучатися з м. Києва без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, у якому він перебуває під домашнім арештом, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , у зв`язку із застосуванням щодо нього запобіжного заходу у вигляді застави, на два місяці, тобто до 24 квітня 2025 року, а саме:

-прибувати на першу вимогу до суду;

- не відлучатися з м. Києва без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 , у зв`язку із застосуванням щодо нього запобіжного заходу у вигляді застави, на два місяці, тобто до 24 квітня 2025 року, а саме:

-- прибувати на першу вимогу до суду;

- не відлучатися з м. Києва без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на них обов`язків, до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Строк дії ухвали визначити до 24 квітня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3