Справа № 352/3107/24
Провадження № 1-кп/352/328/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, утриманця однієї малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 та перестарілої матері інваліда другої групи, українця, громадяиина України, депутатом не обирався, не судимого, якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується в умисному невиконані постанови суду, що набрала законної сили, за наступних обставин:

постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області (справа № 352/1753/24) від 10.07.2024 р., яка набрала законної сили 23.07.2024 р., ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Проте, ОСОБА_6 , будучи належним чином ознайомленим з наведеною вище постановою, та, маючи реальну можливість виконувати її в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, продовжив систематично керувати транспортним засобом, повністю ігноруючи судове рішення, яке набрало законної сили.

Так, в період з липня по кінець жовтня 2024 року, ОСОБА_6 , маючи умисел на невиконання судового рішення, та повністю його ігноруючи, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, всупереч ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, систематично керував транспортним засобом марки «Volkswagen Touran», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та був зафіксований під час руху вказаним транспортним засобом відеокамерами, які здійснюють фіксацію дорожнього руху на території Івано-Франківської області.

Окрім того, 28.10.2024 р. приблизно о 18 год. в с. Загвіздя, Загвіздянської ТГ, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області по вул. Берегова, ОСОБА_6 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Touran», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в області для складання адміністративних матеріалів.

Унаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_6 , вказана постанова Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 10.07.2024 р., яка набрала законної сили 23.07.2024 р., не була виконана в частині позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, що порушило один із основних принципів судочинства обов`язковість судових рішень.

В ході проведення досудового розслідування 06 грудня 2024 року між прокурором Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 було укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до змісту укладеної угоди, сторони домовились про кваліфікацію дій підозрюваного за ст. 382 ч. 1 КК України та про узгоджену, за наявності пом`якшуючих покарання обставин, а саме : щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність завданої шкоди та даних про особу ОСОБА_6 про те, що остання має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно, на обліку в наркологічному чи психоневрологічному диспансерах не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, являється утриманцем малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_3 , та перестарілої матері інваліда другої групи, його зобов`язання про невчинення будь-яких інших злочинів протягом строку притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, узгоджену міру покарання у виді позбавлення волі строком на один рік, із застосуванням норм ст. 75 КК України і звільненням останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням їй іспитового строку з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При цьому, ОСОБА_6 розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку суду згідно ст.ст. 394, 424 КПК України та відмову від прав, передбачених ст. 474 КПК України.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього в разі укладення угоди розуміє.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості укладену між прокурором ОСОБА_4 та його підзахисним.

Прокурор ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості укладену між ним та ОСОБА_6 .

Заслухавши думку учасників процесу, роз`яснивши наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст. 473 КПК України, та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладену угоду про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 слід затвердити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка укладається у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив злочини, який відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Надана суду угода відповідає вимогам, які ставляться до угоди про визнання винуватості, що передбачені ст. 472 КПК України, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Обставин, які б вказували на необхідність відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Зокрема, суд вважає, що дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 382 КК України, а узгоджене покарання обвинуваченому, з врахуванням суспільної небезпеки вчиненого та пом`якшуючих обставин, у виді позбавлення волі строком на один рік, із застосуванням норм ст. 75 КК України і звільненням останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням їй іспитового строку з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, буде необхідне і достатнє для виправлення останнього і попередження вчинення ним нових злочинів.

На переконання суду, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідає також принципу співрозмірності конкретного неправомірного діяння, вчиненого ним, з покаранням призначеним останньому.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні заявлено не було.

Запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_6 не обирався, як і підстави для його обрання на даній стадії процесу відсутні.

Речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314, 368, 370,473, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 06.12.2024 року, укладену між прокурором Івано-Франківської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000383 від 20.01.2021 р. щодо ОСОБА_6 , якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 382 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України, обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного судом основного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язок : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався, як і підстави для його обрання до вступу вироку в законну силу відсутні.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні заявлено не було.

Судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженні відсутні.

На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_8