ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2024 року про обрання запобіжного заходу щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася у м. Дніпропетровську, раніше не судимої, заміжньої, яка має на утриманні одну малолітню та одну неповнолітню дитину, працює приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365-2, ч. 3 ст. 362 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 та обрано відносно останньої запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 19.02.2025 року.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення послався на те, що станом на 19.12.2024 ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.365-2, ч.3 ст.362 КК України. Тобто з моменту оголошення ОСОБА_7 про підозру у скоєнні злочинів і по цей час існує незмінність підстав для підозри ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, що є необхідною умовою для того, щоб застосування до неї запобіжного заходу вважалося законним. Проте на цей час ця умова є недостатньою і враховує, що у судовому засіданні прокурором не доведене, що станом на 19.12.2024 ризик переховування підозрюваної не зменшився.

Зазначає, що після обрання запобіжного заходу, виконуючи покладений на неї обов`язок, ОСОБА_7 здала до ДМС України свій паспорт для виїзду за кордон, що у свою чергу виключає її виїзд за межі України. З 29.10.2024 по 19.12.2024 підозрювана не вчиняла жодних дій, які б свідчили про її намір переховуватись від органу досудового розслідування або суду. Підозрювана зареєстрована та постійно проживає у м. Дніпрі, має чоловіка, двох дітей, раніше не судима.

Стороною обвинувачення не наведено достатніх мотивів щодо неможливості застосування на даній стадії досудового розслідування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленому ризику.

Вказує, що необхідним є у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити із застосуванням до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що не надано суду відомостей щодо виконання підозрюваною обовязку здачі на зберігання свого паспорта для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України.

Зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є підтвердженим.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_7 та її захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та надані до клопотання слідчого матеріали, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

За вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Слідчим суддею дотриманий порядок застосування запобіжного заходу, передбачений ст. 194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинен враховувати слідчий суддя при вирішенні цього питання.

Згідно вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

На переконання колегії суддів оскаржувана ухвала слідчого судді в повій мірі відповідає вказаним вимогам процесуального закону.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, враховано наявність обґрунтованої підозри, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкості покарання, відомостей про її особу, стан здоровя, міцність соціальних зв`язків, обставини досудового розслідування, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, що може забезпечити дотримання підозрюваною процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчий суддя дійшов висновку, який колегія суддів вважає обґрунтованим і таким, що узгоджується з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідає практиці Європейського суду з прав людини, адже він оцінив всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваної ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, тому апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2024 року щодо підозрюваної ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4