КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №752/4375/24 Головуючий у І інстанції - ОСОБА_1
апеляційне провадження №11-сс/824/235/2025 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

підозрюваної: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 18 вересня 2024 року за скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 369 КК України, у кримінальному провадженні №0000199 від 02 травня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 18 вересня 2024 року у задоволенні скарги захисника підозрюваної ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 369 КК України, у кримінальному провадженні №0000199 від 02 травня 2024 року - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник підозрюваної ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 369 КК України, у кримінальному провадженні №0000199 від 02 травня 2024 року; скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 369 КК України, у кримінальному провадженні №0000199 від 02 травня 2024 року, здійснене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_9 за дорученням в.о. керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 .

Уважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

У мотивування скарги зазначає, що прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_9 , будучи обізнаним щодо можливої причетності до вчинення кримінального правопорушення працівника поліції, у порушення статей 214, 216 КПК України, своєю постановою від 03 травня 2024 року доручив проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000199 від 02 травня 2024 року слідчим СУ ГУ НП у м. Києві, куди прокурор ОСОБА_9 і передав матеріали кримінального провадження №0000199 від 02 травня 2024 року для проведення досудового розслідування.

Вказує, що у порушення статті 214 КПК України відомості про вчинення кримінального правопорушення №0000199 внесено лише 02 травня 2024 року, хоча рапорт помічника начальника служби (з ОП) 5 служби ГУ «Д» ДЗНД СБ України про виявлене кримінальне правопорушення №14/5/-2596 та заява ОСОБА_11 були зареєстровані 30 квітня 2024 року.

На переконання скаржника, повідомлення про підозру ОСОБА_6 вчинено з порушенням частини першої статті 278 КПК України, оскільки у прокурора ОСОБА_9 була можливість повідомити про підозру ОСОБА_6 у день складення повідомлення про підозру, як того вимагає стаття 278 КПК України, хоча ОСОБА_6 і перебувала у статусі затриманої особи, прокурор ОСОБА_9 був присутній на місці затримання ОСОБА_6 06 червня 2024 року, мав при собі повідомлення про підозру від 06 червня 2024 року, однак 06 червня 2024 року цього не зробив.

Уважає, що саме повідомлення про підозру від 06 червня 2024 року, нібито складене в.о. керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , і постанова про доручення здійснення письмового повідомлення про підозру від 06 червня 2024 року є сфальсифікованими документами, оскільки в.о. керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 не розглядала матеріали кримінального провадження №0000199 перед складенням вищевказаних документів.

Посилається на те, що досудовим розслідуванням не встановлено та не надано доказів, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_6 мала намір підбурити заявника ОСОБА_11 надати неправомірну вигоду певному конкретному слідчому у певному конкретному кримінальному провадженні, також не встановлено про який підрозділ ГУ НП в Одеській області йшла мова.

Також вказує, що у рапорті про вчинення кримінального правопорушення від 30 квітня 2024 року, який був долучений до клопотання, містяться взаємовиключні твердження про те, що у діях адвоката ОСОБА_6 вбачаються ознаки складів злочинів, передбачених частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 369, статтею 15, частиною п`ятою статті 190 КК України, що є неможливим.

Зазначає, що питання викликає особистість ОСОБА_11 , який є кумом ОСОБА_6 , її клієнтом, а також є людиною, яка притягалася раніше до кримінальної відповідальності та має проросійські погляди і підтримує окупацію території України, з приводу чого між ним та ОСОБА_6 виникали суперечки через її проукраїнську позицію, зокрема, звідки взагалі ОСОБА_11 знав про існування Головного управління з протидії системним загрозам управлінню державою Департаменту захисту національної державності СБ України, щоб завчасно підготувати туди заяву.

Уважає, що вказані обставини можуть свідчити про те, що працівники правоохоронних органів мали вплив на ОСОБА_11 і могли спонукати його до вчинення певних неправомірних дій відносно ОСОБА_6 .

Також у сторони захисту викликають сумніви обставини, за яких пакунок з грошовими коштами, які є предметом кримінального правопорушення, опинився у салоні автомобіля, яким користувалася ОСОБА_6 , оскільки передачі грошових коштів не доведено, змиви з пакунку не робилися, пакунок з грошовими коштами в автомобілі залишив ОСОБА_11 , після чого відразу відбулось затримання ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, заслухавши пояснення підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 , які доводи апеляційної скарги підтримали та просили задовольнити, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, СУ ГУ НП у М. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000199 від 02 травня 2024 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 369 КК України.

07 червня 2024 року о 09 год. 33 хв. прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_9 на підставі постанови в.о. керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 про доручення здійснення письмового повідомлення про підозру від 06 червня 2024 року повідомлено ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 369 КК України.

Відповідно до вищевказаної підозри ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи адвокатом та згідно із свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №3633, виданим 26 лютого 2009 року Київською міською КДКА, здійснюючи адвокатську діяльність, а тому достовірно знаючи, що відповідно до статей 281-282, 284 КПК України, питання, які виникають під час досудового розслідування кримінальних проваджень щодо розшуку, зняття з розшуку та закриття кримінального провадження, вирішується слідчим/прокурором, тобто особами, які займають відповідальне становище, схилила ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до надання неправомірної вигоди за вчинення слідчим одного з підрозділів Головного управління Національної поліції в Одеській області у кримінальному проваджені, тобто особою, яка займає відповідальне становище, дій, спрямованих на зняття з розшуку ОСОБА_11 та закриття кримінального провадження відносно останнього.

15 серпня 2024 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника підозрюваної ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 369 КК України, у кримінальному провадженні №0000199 від 02 травня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 18 вересня 2024 року у задоволенні скарги захисника підозрюваної ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 369 КК України, у кримінальному провадженні №0000199 від 02 травня 2024 року - відмовлено.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги слідчий суддя виходив з того, що будь-які обґрунтовані посилання на процесуальні порушення під час вручення ОСОБА_6 підозри не доведені під час судового засідання.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Згідно пункту 10 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз положень пункту 10 частини першої статті 303 КПК України дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання під час повідомлення про підозру Глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам статті 277 КПК України.

Відповідно до статті 277 КПК України повідомлення про підозру має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Як убачається зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 06 червня 2024 року у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 369 КК України, у кримінальному провадженні №0000199 від 02 травня 2024 року, за формою та змістом відповідає вимогам статті 277 КПК України та містить усі передбачені вказаною статтею відомості, у тому числі зміст підозри, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , із зазначенням часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру. Роз`яснено процесуальні права та обов`язки, передбачені статтею 42 КПК України.

Підстав для висновку про недотримання органом досудового розслідування вимог, визначених Главою 22 КПК України, під час складення повідомлення про підозру та порядку його вручення, колегія суддів не вбачає.

Доводи скаржника про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 вчинено з порушенням частини першої статті 278 КПК України, оскільки у прокурора ОСОБА_9 була можливість повідомити про підозру ОСОБА_6 у день складення повідомлення про підозру, як того вимагає стаття 278 КПК України, хоча ОСОБА_6 і перебувала у статусі затриманої особи, прокурор ОСОБА_9 був присутній на місці затримання ОСОБА_6 06 червня 2024 року, мав при собі повідомлення про підозру від 06 червня 2024 року, однак 06 червня 2024 року цього не зробив є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до вимог частин першої-третьої статті 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

Матеріалами судової справи встановлено, що ОСОБА_6 затримано 06 червня 2024 року у порядку частини четвертої статті 208 КПК України, 06 червня 2024 року в.о. керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 винесено постанову про доручення здійснення письмового повідомлення про підозру прокурору першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Київської міської прокуратури ОСОБА_9 , який 07 червня 2024 року о 09 год. 33 хв. вручив письмове повідомлення про підозру та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного ОСОБА_6 .

Аргументи скарги захисника про те, що досудовим розслідуванням не встановлено та не надано доказів, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_6 мала намір підбурити заявника ОСОБА_11 надати неправомірну вигоду певному конкретному слідчому у певному конкретному кримінальному провадженні, також не встановлено про який підрозділ ГУ НП в Одеській області йшла мова; у рапорті про вчинення кримінального правопорушення від 30 квітня 2024 року, який був долучений до клопотання, містяться взаємовиключні твердження про те, що у діях адвоката ОСОБА_6 вбачаються ознаки складів злочинів, передбачених частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 369, статтею 15, частиною п`ятою статті 190 КК України, що є неможливим; питання викликає особистість ОСОБА_11 , який є кумом ОСОБА_6 , її клієнтом, а також є людиною, яка притягалася раніше до кримінальної відповідальності та має проросійські погляди і підтримує окупацію території України, з приводу чого між ним та ОСОБА_6 виникали суперечки через її проукраїнську позицію, зокрема, звідки взагалі ОСОБА_11 знав про існування Головного управління з протидії системним загрозам управлінню державою Департаменту захисту національної державності СБ України, щоб завчасно підготувати туди заяву; вказані обставини можуть свідчити про те, що працівники правоохоронних органів мали вплив на ОСОБА_11 і могли спонукати його до вчинення певних неправомірних дій відносно ОСОБА_6 ; викликають сумніви обставини, за яких пакунок з грошовими коштами, які є предметом кримінального правопорушення, опинився у салоні автомобіля, яким користувалася ОСОБА_6 , оскільки передачі грошових коштів не доведено, змиви з пакунку не робилися, пакунок з грошовими коштами в автомобілі залишив ОСОБА_11 , після чого відразу відбулось затримання ОСОБА_6 , фактично зведені до оцінки належності та допустимості зібраних у справі доказів, питань доведеності винуватості підозрюваної, наявності у її діях складу інкримінованих їй злочинів.

Однак, з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру.

Так, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень статті 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень пункту 10 частини першої статті 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

У відповідності до змісту статті 368 КПК України питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності таких доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В апеляційній скарзі не наведено та під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено даних про порушення стороною обвинувачення вимог статей 276-278 КПК України під час складення та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 06 червня 2024 року, які б слугували підставою для її скасування.

Посилання захисника на те, що прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_9 , будучи обізнаним щодо можливої причетності до вчинення кримінального правопорушення працівника поліції, у порушення статей 214, 216 КПК України, своєю постановою від 03 травня 2024 року доручив проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000199 від 02 травня 2024 року слідчим СУ ГУ НП у м. Києві, куди прокурор ОСОБА_9 і передав матеріали кримінального провадження №0000199 від 02 травня 2024 року для проведення досудового розслідування; у порушення статті 214 КПК України відомості про вчинення кримінального правопорушення №0000199 внесено лише 02 травня 2024 року, хоча рапорт помічника начальника служби (з ОП) 5 служби ГУ «Д» ДЗНД СБ України про виявлене кримінальне правопорушення №14/5/-2596 та заява ОСОБА_11 були зареєстровані 30 квітня 2024 року, а також що саме повідомлення про підозру від 06 червня 2024 року, нібито складене в.о. керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , і постанова про доручення здійснення письмового повідомлення про підозру від 06 червня 2024 року є сфальсифікованими документами, оскільки в.о. керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 не розглядала матеріали кримінального провадження №0000199 перед складенням вищевказаних документів не є самостійною підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, постановленої за наслідками розгляду скарги на повідомлення про підозру.

Інші наведені у скарзі доводи висновків слідчого судді не спростовують.

Окрім того, згідно листа прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_9 від 10 лютого 2025 року №вих-25, 20 грудня 2024 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000199 від 02 травня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 15, частиною другою статті 190, частиною другою статті 15, частиною четвертою статті 27, частиною третьою статті 369 КК України, було направлено для розгляду по суті до Святошинського районного суду м. Києва, на цей час обвинувальний акт призначено до судового розгляду у справі №759/27546/24.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, перевіркою матеріалів судового провадження в апеляційному порядку колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись статтями 277, 278, 303, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 18 вересня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4