У Х В А Л А

про призначення судового розгляду,

продовження строку дії запобіжного заходу та

об`єднання кримінальних проваджень

15.01.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинувачених (в режимі відеоконференції): ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_6

ОСОБА_7

під час відкритого підготовчого судового засідання в залі суду м. Херсона, проведеного в режимі відеоконференції з Державною установою «Миколаївський слідчий ізолятор», з розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 24.03.2023 під №0000453, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 190 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. ч. 2, 4 ст. 190 КК України

(обвинувальний акт з додатками відносно яких до суду надійшов 12.11.2024 з Херсонської обласної прокуратури, відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою), -

в с т а н о в и в:

На розгляд до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 190 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. ч. 2, 4 ст. 190 КК України.

І. Обґрунтування можливості призначення судового розгляду

Обвинувальний акт складено з дотриманням вимог КПК України і поверненню прокурору не підлягає, підстави для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження відсутні. Дане кримінальне провадження підсудне Херсонському міському суду Херсонської області, а тому підстави для прийняття рішення згідно пунктів 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України відсутні.

Сторони вважають за можливе призначити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні, отже провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягає призначенню в судове засідання.

ІІ. Вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду та об`єднання кримінальних проваджень

Кнших клопотань, пов`язаних з призначенням справи до удового розгляду від сторін кримінального провадження не надходило.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь, у судовому розгляді є наступним: прокурор, обвинувачені, захисники, потерпілі, свідки.

ІІІ. Вирішення питання об`єднання кримінальних проваджень

При вирішенні питання щодо призначення судового розгляду судом враховується та обставина, що у провадженні судді ОСОБА_1 перебуває інше кримінальне провадження №766/12019/19 відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, по якому призначено судовий розгляд на 26.11.2024 о 10:30 годині. Як вбачається з матеріалів вищезазначеного провадження у вчиненні кримінального правопорушення обвинувачується ОСОБА_5 , який є обвинуваченим і по кримінальному провадженню №766/19053/24.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

У разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень (ч. 1 ст. 217 КПК України).

З метою забезпечення повного, всебічного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, з метою забезпечення прав обвинуваченого, судом визнається доцільним об`єднання в одне провадження кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_5 кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. ч. 2, 4 ст. 190 КК України та ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.

IV. Вирішення питання щодо цивільного позову

Одночасно з обвинувальним актом на адресу суду надійшли позовні заяви потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в якій останні просять стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 4 435 гривень та 4 374 гривень відповідно в рахунок відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди.

Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого (ч. 1 ст. 128 КПК України). Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства (ч. 4 ст. 128 КПК України). Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 128 КПК України).

Цивільні позови подано з додержанням вимог ст. ст. 175-177 ЦПК України. Підстав для залишення позовних заяв без руху, передбачених ст. 185 ЦПК України та підстав для відмови у відкритті провадження у справі передбачених ст. 186 ЦПК України не вбачається.

V. Вирішення питання щодо запобіжного заходу

1. Доводи клопотання сторони обвинувачення

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що ризики наявні на час застосування саме такого запобіжного заходу не зменшились і не змінились, що свідчить про необхідність його подальшого застосування. Зазначив про можливість переховування обвинувачених від суду, а також впливу на свідків, допит яких судом не розпочато. Крім того, враховуючи обставини інкримінованих обвинуваченим протиправних дій не виключеним є продовження протиправної діяльності.

2. Доводи сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 заперечили проти клопотання прокурора, просили суд відмовити у його задоволенні. Обвинувачений заперечив проти того, що має намір ухилятись від суду, оскільки свою вину по всіх епізодах протиправних дій визнає, має міцні соціальні зв`язки, тоді як захисник зауважив відсутність доказів щодо ризиків, зазначених стороною обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 заперечили проти клопотання прокурора, просили суд відмовити у його задоволенні. Так обвинувачений зазначив про наявність постійного місця проживання та міцні соціальні зв`язки. Заперечив проти правильності кваліфікації його дій, що суттєво зменшує тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень. Крім того зауважив, що є можливість офіційного працевлаштування. Захисник вважав за можливе застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

3. Оцінка та висновки суду

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про доцільність продовження щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_4 терміну раніше обраного запобіжного заходу, заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, виходячи з наступного.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.06.2024 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено ухвалою суду від 22.10.2024 строком до 04.12.2024.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.07.2024 відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено ухвалою суду від 22.10.2024 строком до 04.12.2024.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення (ч. 3 ст. 331 КПК України).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обвинувачуються в тому числі у вчиненні тяжкого злочину за санкцією якого можливе призначення покарання безальтернативно у вигляді «позбавлення волі» строком до восьми років.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на існування таких ризиків:

- ризик переховування обвинувачених від суду;

- ризик незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;

- ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою обвинувачених, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує:

- Ризик переховування обвинувачених від суду. Звільнення від відбування покарання з випробуванням за вчинення такого роду кримінальних правопорушень нормами Кримінального кодексу України не передбачено. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинувачених переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

При оцінці наявності ризику переховування суд також враховує ту обставину, що матеріали справи не містять жодних відомостей про міцність соціальних зав`язків обвинувачених, як то наявність неповнолітніх утриманців або сім`ї, постійного місця роботи або навчання, що у своїй сукупності створює обґрунтовані побоювання, що обвинувачені у разі обрання відносно них запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією, зможуть переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, оскільки достатні стримуючи фактори відсутні.

- Ризик незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Також обґрунтованим вважає суд і твердження сторони обвинувачення щодо існування ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні. Оцінюючи наявність цього ризику суд бере до уваги той факт, що судовий розгляд даного кримінального провадження перебуває на початковому етапі та суду потрібно буде допитати ряд свідків для встановлення обставин у цьому кримінальному провадженні. Анкетні дані допитаних під час досудового розслідування свідків відомі обвинуваченим, оскільки останнім матеріали кримінального провадження було відкрито в порядку ст. 290 КПК України. Твердження сторони захисту про відсутність свідків на території Херсонської області не є достатнім стримуючим фактором і перешкодою для тиску на останніх.

При оцінці існування цього ризику суд також виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Ризик здійснення тиску на свідків може бути визнано належною підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на початкових стадіях провадження (Рішення ЄСПЛ «Яжинський проти Польщі»).

- Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Обґрунтованим вважає суд і твердження сторони обвинувачення щодо існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Так ОСОБА_4 хоча раніше до кримінальної відповідальності і не притягувався, проте використовуючи умови воєнного стану вчинив інкриміновані йому протиправні дії. На противагу викладеному ОСОБА_5 неодноразово раніше притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема на розгляді Херсонського міського суду Херсонської області перебуває інше кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за вчинення ряду злочинів проти власності інших осіб, в тому числі і у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що свідчить про схильність останнього до вчинення такого роду протиправних дій, а незастосування запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою за наведених обставин створює передумови для подальшої протиправної діяльності ОСОБА_5 .

При вирішенні питання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до ОСОБА_5 у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду; репутацію обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності; на обліках у лікарів-нарколога та психіатра не перебуває; відсутність жодних відомостей про міцність соціальних зв?язків, що ставить під сумнів можливість належного виконання обов`язків обвинуваченого; судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

При вирішенні питання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до ОСОБА_4 у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду; репутацію обвинуваченого, відомості про міцні соціальні зв`язки якого відсутні, на обліках у лікарів-нарколога та психіатра не перебуває; судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що станом на день розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, зазначені ризики не змінились після вирішення відповідного питання слідчим суддею на стадії досудового розслідування, крім того за відсутності процесуальної можливості застосування більш м`якого запобіжного з огляду на характер інкримінованих кримінальних правопорушень.

Обставини, на які посилаються захисники та обвинувачені не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які б могли бути запорукою належної процесуальної поведінки та надали б можливість застосувати до обвинувачених запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особи обвинувачених, тяжкості злочинів, які їм інкримінуються та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинувачених ухилитися від суду та від виконання процесуальних рішень, перешкодити встановленню істини у справі, суд не знаходить підстав для зміни щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу щодо строком на 2 місяці (до 15 березня 2025 року).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 31, 128, 176-178, 181-183, 193, 194, 199, 314-317, 331, 334, 369, 372, 376 КПК України, п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 190 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. ч. 2, 4 ст. 190 КК України,

у відкритому судовому засіданні у приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області (вул. Володимира Примаченка, 6/29, м. Херсон)

на «11» годину «00» хвилин «24» січня 2025 року.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити строк «тримання під вартою» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, на 2 місяці до «15» березня 2025 року включно, що є не більше, ніж два місяці з дати прийняття попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжити строк «тримання під вартою» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. ч. 2, 4 ст. 190 КК України, на 2 місяці до «15» березня 2025 року включно, що є не більше, ніж два місяці з дати прийняття попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Повідомити про день, час та місце судового засідання прокурора, обвинувачених, захисників, потерпілих, свідків.

Судовий розгляд кримінального провадження буде здійснюватись суддею ОСОБА_1 одноособово.

Об`єднати кримінальне провадження №766/19053/24 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 за ч. ч. 2, 4 ст. 190 КК України та кримінальне провадження №766/12019/19 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України в одне кримінальне провадження, якому присвоїти загальний реєстраційний номер 766/12019/19.

Прийняти позовну заяву ОСОБА_8 до розгляду під час кримінального провадження та відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок кримінального правопорушення.

Прийняти позовну заяву ОСОБА_9 до розгляду під час кримінального провадження та відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок кримінального правопорушення.

Запропонувати обвинуваченому в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали подати до Херсонського міського суду Херсонської області відзив на позов та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову, з одночасним надісланням позивачу копії відзиву та доданих документів. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач заперечення, протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання позивачем відзиву, а відповідачем відповіді на відзив, але до дня судового засідання.

Відповідач протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання відповіді на відзив має право подати заперечення відповідно до ст. 180 ЦПК України. Роз`яснити відповідачу, що копія заперечення та доданих до неї документів позивачу повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) заперечення до суду та наданням документів, що підтверджують надіслання (надання відзиву) позивачу.

Роз`яснити, що у випадку ненадання відзиву, відповіді на відзив, заперечень та доказів на підтвердження обставин на які в них здійснюється посилання, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження за наявності відповідного клопотання.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом 5 (п?яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суддя: ОСОБА_10