Провадження № 1-кп/760/2660/24
Справа №760/7018/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

законного представника ОСОБА_10 ,

особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001293 від 05.11.2023, відносно

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Димерка Броварського району Київської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, ФОП, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

за фактом вчинення суспільно небезпечних діянь, що мають ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.1 ст.296, ч.4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_11 04.11.2023, приблизно о 13 годині, припаркував автомобіль «Toyota Camry» червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , на тротуарі внутрішнього двору будинку за адресою: АДРЕСА_3 , чим заблокував виїзд іншим водіям, у зв`язку з чим викликав обурення потерпілої ОСОБА_4 , на що остання здійснила виклик на спецлінію «102» та повідомила про порушення. Через деякий час, до автомобілю «Toyota Camry» червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , підійшов водій - ОСОБА_11 , з яким у потерпілої ОСОБА_4 виник конфлікт.

На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин ОСОБА_11 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , в ході конфлікту з потерпілою ОСОБА_4 , вийшовши з автомобілю та діставши з правої кишені куртки, в яку був одягнений, газовий балончик, розпилив його в обличчя ОСОБА_4 , чим спричинив їй фізичний біль.

Таким чином, ОСОБА_11 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, а саме вчинення насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень потерпілій.

Крім того, 27.12.2023, в період з 22 год. 10 хв. по 22 год. 40 хв., ОСОБА_11 , перебуваючи біля фруктово-овочевого магазину, за адресою: АДРЕСА_4 , вчинив хуліганські дії відносно ОСОБА_6 та спричинив легкі тілесні ушкодження ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_11 , близько 22 год. 10 хв., перебуваючи біля овочево- фруктового магазину, за адресою: АДРЕСА_4 , знаходячись в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, проявляючи при цьому особливу зухвалість, підійшовши до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , голосно викрикуючи у їх бік нецензурні слова, принижуючи їх честь та гідність. Після цього, ОСОБА_11 дістав зі своєї правої кишені куртки, в яку був одягнений, два сльозоточиві балончика та, тримаючи їх у своїх обох руках, почав розпилювати в обличчя ОСОБА_7 , чим спричинив йому фізичний біль, не завдавши тілесних ушкоджень.

Продовжуючи хуліганські дії, ОСОБА_11 завдав ОСОБА_7 удар предметом, схожим на камінь, у район тім`яної частини голови, чим завдав останньому легких тілесних ушкоджень.

Після цього, ОСОБА_11 , грубо порушуючи громадський порядок, з особливою зухвалістю, почав підіймати з землі каміння та по черзі кидати його у вікна вищевказаного магазину, чим спричинив розбиття у ньому скла п`яти вікон та завдав матеріальних збитків ОСОБА_6 на загальну суму 37 500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_11 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Крім того, встановлено що, у зв`язку з військовою агресією російської федерації, в Україні діє правовий режим воєнного стану з 24.02.2022 по теперішній час.

Так, 22.01.2024, приблизно о 17 годині 20 хвилин, ОСОБА_11 на автомобілі марки «Toyota Camry» темно-синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , прибув за адресою: АДРЕСА_4 та направився до торгівельного кіоску, де перебувала його наглядно знайома ОСОБА_5 , яка працювала продавцем.

Приблизно о 17 годині 20 хвилин, перебуваючи у приміщенні торгівельного кіоску, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , між ОСОБА_11 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, який переріс у штовханину.

Під час конфлікту ОСОБА_11 , схопивши жіночу сумочку з особистими речами ОСОБА_5 , утримуючи її при собі, вибіг з приміщення торгівельного кіоску та сів до салону автомобіля марки «Toyota Camry», на якому прибув до місця події. В цей же час, переслідуючи ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , відчинивши передні водійські двері автомобіля марки «Toyota Camry»», застосовуючи фізичну силу до ОСОБА_11 , здійснила спробу вирвати з рук останнього свою жіночу сумочку з особистими речами, в середині якої знаходився мобільний телефон марки «Samsung A53 5G», кольору металік, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , вартістю 8 599 гривень.

Під час протидії потерпілій ОСОБА_5 та подолання фізичного супротиву останньої, ОСОБА_11 , діставши з сумочки потерпілої вказаний мобільний телефон марки «Samsung A53 5G», виштовхав останню з автомобіля, яка шляхом опору, в результаті пошкодження лямки, вирвала власну сумочку та повернула її собі з особистими речами, що знаходились в середині, за виключенням мобільного телефону, який залишився у ОСОБА_11 .

Після цього, ОСОБА_11 , утримуючи при собі мобільний телефон марки «Samsung A53 5G», що належить ОСОБА_5 , ігноруючи її вимоги повернути його, на вказаному автомобілі з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 8 599 гривень.

Таким чином, ОСОБА_11 , вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Слідчий СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_13 , за погодженням з прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до ОСОБА_11 примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний заклад для надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом в примусовому порядку, посилаючись на те, що на час вчинення інкримінованого діяння ОСОБА_11 за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Розглядаючи вказане питання, суд виходить із положень ст. ст. 20, 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування».

Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_11 з обставинами, викладеними в клопотанні, погодився, їх не оспорював, проте зазначив, що вказані дії вчиняв неумисно, як самозахист від потерпілих. Вказана позиція узгоджена та підтримана захисником.

В судовому засіданні, потерпіла ОСОБА_4 повідомила, що 04.11.2023 побачила як авто червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_5 , у дворі будинку перекрило виїзд авто швидкої допомоги. Вона обурилась, сфотографувала машину та викликала поліцію. Коли до вказаного автомобіля підійшов ОСОБА_11 , між ними раптово виник конфлікт. ОСОБА_11 намагався виїхати, однак вона спробувала його зупинити та перегородити дорогу, оскільки вже викликала поліцію. Вийшовши з авто ОСОБА_11 підійшов до неї та, діставши з кишені газовий балончик, розпилив його в очі потерпілої, чим завдав їй сильний фізичний біль, що тривав довгий час.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні підтвердив показання потерпілої ОСОБА_4 . Він повідомив, що дані події відбулися за адресою: АДРЕСА_3 . Авто ОСОБА_11 заблокувало проїзд йому та швидкій. Підійшла жінка та почала фотографувати авто щоб викликати поліцію. Згодом водій - ОСОБА_11 підійшов та почав їхати. Коли він повідомив ОСОБА_11 про те, що вже викликали поліцію, той почав погрожувати свідку газовим балончиком та намагався поїхати. З іншого боку стояла потерпіла. Між ними також виник конфлікт. Згодом потерпіла ОСОБА_4 поставила сміттєвий бак перед авто ОСОБА_11 , на що він вийшов з машини і застосував балончик проти потерпілої без попередження.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомили, що 27.12.2023, приїхавши до торгівельного кіоску за адресою: АДРЕСА_4 , вони побачили ОСОБА_11 , який чекав на них. ОСОБА_11 підійшов до них та, вигукуючи у їх бік нецензурні слова, дістав з кишені куртки 2 газових балончики та почав їх розпилювати в обличчя потерпілого ОСОБА_7 , чим завдав сильного фізичного болю. Також, ОСОБА_11 вдарив потерпілого ОСОБА_7 каменем по голові, після чого почав підіймати заготовлене каміння з землі та кидати у вітрину торгівельного кіоску, який належав потерпілому ОСОБА_6 , розбив п`ять вікон, спричинив шкоду на зазначену суму.

Потерпіла ОСОБА_5 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, підтвердила обставини викладені у клопотанні та повідомила, що познайомилася з ОСОБА_11 на своєму робочому місці. В той час він представився як ОСОБА_18 . Про його справжнє ім`я вона дізналася, коли вперше написала на нього заяву в поліцію. Потерпіла повідомила, що вони спілкувалися близько 3 місяців, але коли він почав її ображати, вона вирішила припинити з ним відносини.

22.01.2024 ОСОБА_11 приїхав на АДРЕСА_4 , до торгівельного кіоску, в якому працювала. Між ними виник конфлікт, після чого ОСОБА_11 схопив її сумку та побіг до себе в машину. В сумці знаходився її мобільний телефон марки «Samsung A53 5G». Намагаючись повернути своє майно, вона побігла за ним та змогла вирвати сумку з рук, проте ОСОБА_11 дістав мобільний телефон та з місця події зник, привласнивши його собі.

Обставини вчинення ОСОБА_11 суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст.126, ч.1 ст.296, ч.4 ст. 186 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду, на підставі фактичних даних протоколів прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; протоколів огляду місця події, якими зафіксовані місця вчинення ОСОБА_11 суспільно-небезпечних діянь та вилучені речові докази, зокрема мобільний телефон «Samsung A53 5G»; даними протоколів пред`явлення та впізнання свідками та потерпілими особи правопорушника за фотознімками, а саме ОСОБА_11 ; даними протоколів прослуховування інформації - повідомлення про протиправні дії ОСОБА_11 потерпілою на спец-лінію 102; даними протоколу та постанови про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису, протоколами перегляду відеозаписів, наданих свідками, на яких зафіксовані протиправні дії ОСОБА_11 ; медичною документацією про наявні тілесні ушкодження у потерпілих; висновком судово-медичної експертизи №042/1-502-2023, згідно якого потерпілому ОСОБА_7. ОСОБА_11 завдані легкі тілесні ушкодження; даними протоколів затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 27.12.2023 та 23.01.2024 з ілюстративними таблицями до нього та диском із відеозаписом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину, під час якого у ОСОБА_11 вилучені знаряддя вчинення правопорушень та речові докази, зокрема газові балони; даними протоколів проведення слідчих екпериментів з потерпілими; даними про вартість пошкодженого майна; даними про речові докази та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Письмові докази стороною захисту в судовому засіданні не оспорювались.

Між тим, у відповідності до висновку судово-психіатричного експерта № 171 від 15.02.2024 ОСОБА_11 під час вчинення діянь, інкримінованих йому, виявляв ознаки Шизоафективного розладу, маніакального типу. За своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_11 за своїм психічним станом потребує поміщення до спеціального лікувального закладу з метою обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь (згідно ст. 92 КК України).

Таким чином, встановлено неосудність ОСОБА_11 на момент вчинення суспільно-небезпечних діянь, так як він не міг керувати своїми діями в період вчинення інкримінованих діяння, що має місце і на теперішній час.

Суд звертає увагу, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру гарантує захист прав, свобод та законних інтересів осіб з психічними розладами, тому розгляд таких проваджень має спеціальну процедуру.

Зокрема, ст.505 КПК України передбачено, що обставинами, які підлягають доказуванню у такому кримінальному проваджені є: час, місце, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння; вчинення цього суспільно небезпечного діяння цією особою. При цьому, також встановлюються й інші обставини, зокрема, інформація про психічні розлади, поведінка, небезпечність особи, характер і розмір завданої шкоди, тощо.

Тобто, предмет доказування у кримінальному проваджені щодо застосування примусових заходів медичного характеру має низку особливостей, де не ставиться питання про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а йдеться про вчинення певною особою суспільно небезпечного діяння, а умисел та його ознаки є елементами суб`єктивної сторони саме кримінального правопорушення та встановлюються лише щодо осудної особи. З таким станом, який є юридичним критерієм неосудності, несумісні наявність у свідомості чітко сформованого умислу у розумінні ст.24 КК України, а також його інтелектуальної та вольової ознак як елементів суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення.

Враховуючи вказане, судом при формулюванні обставин вчинення протиправних дій ОСОБА_11 в мотивувальній частині не застосовується посилання про виникнення умислу та мотиви вчинення суспільно-небезпечних діянь, на що посилається, в свою чергу, слідчий у клопотанні та заперечувала сторона захисту.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

У відповідності до вимог ст.ст.19, 92, 93, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді поміщення до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом у примусовому порядку.

Згідно п.3 наказу МОЗ України № 397 від 08.10.2001 «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.

З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини вчинення суспільно небезпечних діянь, дані про характер і тяжкість наявного у ОСОБА_11 психічного захворювання, висновки судово-психіатричного експерта про доцільність застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення до спеціалізованого психіатричного закладу з метою обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для застосування до ОСОБА_11 у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом у примусовому порядку.

Долю речових доказів та судових витрат суд вирішує відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.

Оскільки після постановлення ухвали і до дня набрання нею законної сили існують ризики, встановлені ухвалою суду від 12.07.2024, зокрема те, що ОСОБА_11 може переховуватися від суду та перешкоджати виконанню рішення, суд вважає за необхідне залишити ОСОБА_11 запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку на період апеляційного оскарження.

Керуючись ст. ст. 20, 93, 94 КК України, ст. ст. 512, 513 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом у примусовому порядку.

Виконання ухвали про застосування до ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусового заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, здійснювати Комунальному некомерційному підприємству «Клінічна лікарня «Психіатрія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

До набрання ухвали законної сили, запобіжний захід, обраний ОСОБА_11 , у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня «Психіатрія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), - залишити без змін.

Речові докази: предмети, які схожі на камені, які було вилучено та поміщено до спецпакетів ЕХР0337194, ЕХР0337195, ЕХР0337192 ; два перцеві балончики «Перець-4» та два балончики зі сльозогінним газом «Шип - 4», предмет продовгуватої форми (бита), який поміщено до прозорого поліетиленового пакету, опломбованого стяжкою, з наліпкою NPU-0508513 - знищити; сумку чорного кольору глянцеву з написом «AlexMia», без шлейки та ручки, грошові кошти на загальну суму 4273 грн. та 300 доларів США, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , 2 картки від sim-карток «Київстар», дві картки «Монобанк», 4 ручки, 1 блиск для губ, 1 пачка сірників, 2 блістери лікарських засобів, 2 пачки жувальної гумки, 2 квитанції з «Укрпошта», аркуші з особистими записами, 2 частини телефону марки «Nokia» чорного кольору (корпус та кришка), мобільний телефон марки «Samsung A53 5G» - залишити ОСОБА_5 , як власниці; легковий автомобіль, темно-синього кольору, марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_7 , - передати ОСОБА_20 , як власниці; мобільний телефон «Redmi Note 3», кайданки, одна фара, мобільний телефон чорного кольору у чорному чохлі марки «Xiomi Redmi Note PRO SE», мобільний телефон марки «Apple Iphone» - передати за належністю; DVD-R диски із записами розмови заявників та операторів «102», «103», записи розмови працівників поліції та операторів «103», відеозаписом застосування сльозоточивого балончику проти потерпілої та місця події - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів, за проведення судово- медичних експертиз в розмірі 3996 грн.; експертизи холодної зброї - 2271 грн. 84 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1