1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/2091/24 1-кс/335/3786/2024
06 вересня 2024 року м. Запоріжжя
Провадження з розгляду скарги було відкрите 29.08.2024, розгляд скарги призначений на 04.09.2024.
В судовому засіданні 04.09.2024 підозрюваний ОСОБА_4 свою скаргу підтримав, пояснивши, що 21.06.2024 звертався до слідчого з клопотанням, яким доручив встановити та долучити до матеріалів кримінального провадження належним чином завірені копії розпорядчих актів про створення юридичних осіб публічного права «Міністерство оборони України», « ІНФОРМАЦІЯ_1 », « ІНФОРМАЦІЯ_6 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 », наказу від ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо проведення сповіщення за адресою АДРЕСА_1 , на 15.07.2023, присяги військовослужбовця ОСОБА_7 та його посвідчення як працівника ІНФОРМАЦІЯ_3 , його заробітної плати в період з 01.06.2023 по 01.06.2024, провести одночасний допит підозрюваного ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_7 , визначити різницю між поняттями «військовослужбовець» та «працівник» Збройних Сил України. Відповідача на своє клопотання ОСОБА_4 не отримав, але під час розгляду клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу дізнався, що воно було визнано необґрунтованим. Відтак, ОСОБА_4 просив зобов`язати слідчого вчинити вказані дії.
Прокурор ОСОБА_8 проти задоволення скарги заперечив проти задоволення, пояснивши, що клопотання було розглянуте, і в його задоволенні було відмовлено.
Розгляд скарги було відкладено до 06.09.2024 за клопотанням прокурора, з метою надання йому можливості надати копію постанови слідчого щодо розгляду вказаного клопотання.
05.09.2024 слідчим суддею було постановлено ухвалу про проведення судового засідання 06.09.2024 в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», де ОСОБА_4 утримується під вартою.
В судовому засіданні 06.09.2024 підозрюваний ОСОБА_4 заявив, що заперечує проти розгляду скарги в режимі відеоконференцзв`язку, однак фактично не покинув відповідне приміщення у слідчому ізоляторі, а лише перемістившись у зону приміщення, яка не охоплюється об`єктивом відеокамери, що підтверджується відеозаписом судового засідання, де співробітник слідчого ізолятора фактично підтвердила, що ОСОБА_4 знаходиться у вказаному приміщенні.
За таких обставин розгляд скарги був продовжений.
Слідчий ОСОБА_6 надав копію постанови від 04.07.2024 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 , просив у задоволенні скарги відмовити.
Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши надані ними матеріали, слідчий суддя вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Статтею 220 КПК України передбачено, що Клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Отже, із сукупності наведених процесуальних норм випливає, що у слідчого судді відсутні повноваження щодо покладення на слідчого обов`язку вчинити певні слідчі дії та (або) вжити певні заходи забезпечення кримінального провадження. Відповідальність за наслідки проведення чи не проведення конкретних слідчих дій несе сам слідчий.
У контексті п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України бездіяльність слідчого може бути оскаржена слідчому судді лише щодо невжиття жодних дій щодо розгляду слідчим клопотання, поданого в порядку ч. 1 ст. 220 КПК України. Натомість у разі розгляду клопотання і прийняття слідчим процесуального рішення про відмову у його задоволенні у формі відповідної постанови, така постанова не може бути оскаржена слідчому судді під час досудового розслідування, але за змістом ч. 2 ст. 303 КПК України скарга на неї може бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.
Як випливає з матеріалів скарги ОСОБА_4 , його клопотання від 21.06.2024 було розглянуто слідчим, який не знайшов підстав для його задоволення, у зв`язку з чим 04.07.2024 виніс мотивовану постанову про відмову у задоволенні вказаного клопотання. При цьому матеріали скарги не містять відомостей про те, коли саме слідчий отримав клопотання, тому відсутні підстави для висновку про порушення ним строку, передбаченого ч. 1 ст. 220 КПК України.
Також слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 у самій скарзі підтвердив, що знав про результат розгляду його клопотання вже станом на час розгляду слідчим суддею питання про продовження запобіжного заходу, тобто 11.07.2024.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 303-307, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений о 09 год. 15 хв. 10.09.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1