Справа № 539/4332/24
Провадження № 1-кп/539/314/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2024

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Лубенського міськрайонного суду кримінальне провадження №0000805 від 16.08.2024, щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Хорошки, Лубенського району Полтавської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , заміжньої, має на утримані трьох малолітніх дітей: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , освіта середня, не працюючої, депутатом не являється, інвалідності немає, не перебуває на військовому обліку, раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12.08.2024 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_4 перебувала за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на крадіжку банківської картки, яка належить ОСОБА_5 .

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи на території домогосподарства, що по АДРЕСА_3 , у зазначений час, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи незаконність і протиправність своїх дій, з корисливих мотивів, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, із салону автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , який знаходиться на території домогосподарства та до якого ОСОБА_4 мала вільний доступ, викрала банківську карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , що відкрита на ім`я ОСОБА_5 , яка згідно положень ст.1 ЗУ «Про інформацію, ст.51 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», ст.14 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п.1 ст.5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом. Після чого ОСОБА_9 покинула місце вчинення правопорушення та залишила банківську картку собі для її використання в корисливих цілях.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України, а саме викрала офіційний документ з корисливих мотивів.

Крім того встановлено, що 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, указом Президента України №64/2022 введено військовий стан із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє по теперішній час.

13.08.2024 приблизно о 07 годині 00 хвилин ОСОБА_4 перебувала поряд із відділенням АТ КБ «Приватбанк», що знаходиться за адресою: просп. Володимирський, 27/49, м. Лубни, Полтавської області. В подальшому використовуючи раніше викрадену банківську картку емітовану АТ КБ «Приватбанк» за № НОМЕР_3 що належить ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чого майна, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою власної наживи використовуючи банкомат АТ КБ «Приватбанк» та увівши правильний пін-код до банківської картки № НОМЕР_3 що належить ОСОБА_5 викрала грошові кошти в сумі 20000 гривень, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме таємно викрала чуже майно (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Також, 13.08.2024 приблизно о 09 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 зайшла до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що знаходиться за адресою: просп. Володимирський 42/1, м. Лубни, Полтавської області.

В подальшому використовуючи раніше викрадену банківську картку емітовану АТ КБ «Приватбанк» за № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення цього майна, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за адресою: просп. Володимирський 42/1, м. Лубни, Полтавської області за допомогою банківської картки АТ КБ «Приватбанк» за № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 здійснила покупку мобільного телефону «Мotorola G24» та таким чином повторно викрала із вказаного рахунку грошові кошти в сумі 5499 гривень, що належать ОСОБА_5 , завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме таємно викрала чуже майно (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, повторно.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні, визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357 та ч.4 ст.185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, зазначила, що 12.08.2024 ввечері біля 20год. пішла по воду до ОСОБА_5 , на території домогосподарства по АДРЕСА_3 стояв його автомобіль ВАЗ 21099, який був відчинений, з бардачка автомобіля вона викрала банківську карку, що належить ОСОБА_5 , після чого повернулася додому. На наступний день 13.08.2024року, вона приїхала в м.Лубни та біля відділення ОСОБА_10 зняла в банкоматі кошти в розмірі 20000грн. із раніше викраденої банківської карти, вгадавши пін-код до неї. В подальшому цього ж дня у магазині ОСОБА_11 , використовуючи туж банківську карту вона придбала мобільний телефон Мotorola за 5499 гривень, після чого повернулася додому. У вчиненому розкаялася, зробила для себе висновки, кошти потерпілому відшкодувала. Повністю погодилася зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, відмовилася від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує її дії за: ч.1 ст.357 КК України тобто таємне викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів; та ч.4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357 КК України який є проступком та ч.4 ст. 185 КК України, що відноситься до тяжких злочинів; конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень; те, що обвинувачена визнала вину, розкаялася, активно сприяла розкриттю кримінальних правопорушень; відшкодувала потерпілому завдану шкоду; прокурор просив призначити покарання обвинуваченій за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком 1 рік та за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, із застосуванням ст. 70 КК України та на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, із покладенням на неї певних обов`язків, передбачених ст.76 КК України; потерпілий погодився із запропонованою мірою покарання обвинуваченій, зазначивши, що кошти йому повністю повернуто; особу обвинуваченої, яка є раніше не судимою, до кримінальної відповідальності притягується вперше; на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-невролога не перебуває; скарг на її поведінку за місцем проживання не надходило; має на утриманні троє малолітніх дітей; обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування потерпілому заподіяної шкоди; обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України - відсутні.

У відповідності до висновку органу пробації, який викладено у досудовій доповіді Лубенського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області від 13.11.2024 року щодо ОСОБА_4 , у якому зазначено, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

З урахуванням наведеного та виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням особи обвинуваченої, наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та в межах санкції ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі, остаточно призначивши покарання із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, відомості, що характеризують особу обвинуваченої, її дійсне прагнення до виправлення, пом`якшувальні обставини, та положення ст.50, ч.2 ст.65, 70 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст.357 КК України та ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі. Таке покарання, на думку суду, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та відповідатиме загальним засадам призначення покарання, його меті та принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання.

Разом з тим, суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням, поклавши на неї обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, буде цілком відповідати тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і особі обвинуваченої та попередженню вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання, термін якого закінчився 26.10.2024 року не продовжувався.

Питання щодо речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись, ст.ст. 185, 357, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з випробуванням та встановити їй іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України на ОСОБА_4 , в період дії іспитового строку, покласти такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирати.

Речові докази, які знаходяться в матеріалах справи, а саме товарний чек про купівлю мобільного телефону «Motorola XT 2423-3» у магазині Smart Shop та чек оплати з терміналу «ПриватБанку» на суму 5499 грн залишити в матеріалах кримінального провадження.

Мобільний телефон «Motorola XT 2423-3» переданий на зберігання до камери речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, за адресою вул. Монастирська, 4, м. Лубни, Полтавської області повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддя ОСОБА_1