Номер провадження: 11-кп/813/2000/24
Справа № 506/176/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

29.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_8 про відвід головуючого судді ОСОБА_2 від розгляду апеляційних скарг захисника ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора Подільської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_10 на вирок Роздільнянського райсуду Одеської обл. від 21.06.2022 у к/п №0000201 від 23.12.2020 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

установив:

Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років 6 місяців.

Не погоджуючись із зазначеним вироком суду, захисником ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_10 подали апеляційні скарги, апеляційне провадження за якими було призначено до розгляду.

В судовому засіданні апеляційного суду від 29.11.2024 захисник ОСОБА_8 повторно подав письмову заяву про відвід головуючого судді Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 від розгляду зазначеного кримінального провадження, мотивована упередженим ставленням судді при відстоюванні стороною захисту своєї позиції щодо недопущення порушення прав, свобод та законних інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , яка, на переконання захисника, має вираження у наступних обставинах:

- суддя ОСОБА_2 грубо порушив процесуальні строки розгляду його заяви від 30.10.2024 про забезпечення заходів безпеки стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у зв`язку із існуванням реальної загрози життю та здоров`ю обвинуваченого, а також про вчинення стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 з боку посадових осіб ДУ «Вознесенська виправна колонія №72», ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та співробітника СБУ ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, що призвело до грубих порушень прав та законних інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , стосовно якого 22.11.2024 було застосовано фізичне насилля з боку посадових осіб слідчого ізолятора;

- суддя ОСОБА_2 не розглянув у передбачені законом строки його повторну заяву від 25.11.2024 про забезпечення заходів безпеки стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у зв`язку із реальною загрозою життю та здоров`ю обвинуваченого, в якій він також просив належного реагування на факт побиття 22.11.2024 ОСОБА_7 та забезпечення невідкладного проведення медичного обстеження обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду підтримав заяву захисника ОСОБА_8 , натомість прокурор ОСОБА_6 та представник потерпілого ОСОБА_9 заперечували проти її задоволення, вважаючи її безпідставною.

Заслухавши пояснення учасників процесу, проаналізувавши доводи викладені в заяві захисника та дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Стаття 75 КПК України визначає вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді у кримінальному провадженні.

Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Положення ч.ч. 2 та 5 ст. 80 КПК України встановлюють, що за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Надаючи оцінку викладеним в заяві захисника ОСОБА_8 підставам для відводу головуючого судді ОСОБА_2 від розгляду зазначеного провадження, зокрема, несвоєчасний розгляд поданих захисником заяв про забезпечення заходів безпеки стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, колегія суддів наголошує на наступних обставинах.

Так, 31.10.2024 до апеляційного суду надійшла заява захисника ОСОБА_8 про застосування заходів забезпечення безпеки стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , який, за словами захисника, після етапування із ДУ «Вознесенька виправна колонія №72» до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» систематично зазнає погроз фізичної розправи як особисто, так і через посадових осіб ДУ «Одеський слідчий ізолятор», від діючого співробітника СБУ ОСОБА_11 , в прохальній частині якої захисник просив застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 певні заходи забезпечення безпеки, а також направити відповідному органу досудового розслідування заяву про вчинення посадовими особами ДУ «Вознесенська виправна колонія №72», ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та співробітником СБУ ОСОБА_11 кримінальних правопорушень.

Згодом, 25.11.2024 до апеляційного суду надійшла повторна заява захисника ОСОБА_8 про застосування заходів забезпечення безпеки стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , в якій захисник зауважив на тому, що ОСОБА_7 22.11.2024 зазнав з боку посадових осіб ДУ «Одеський слідчий ізолятор» фізичного насилля.

При цьому, дійсно, положеннями ч. 2 ст. 22 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» встановлено, що орган, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий, дізнавач, прокурор, слідчий суддя, суд, одержавши заяву або повідомлення про загрозу безпеці особи, зазначеної у ст. 2 цього Закону, зобов`язані перевірити цю заяву (повідомлення) і в строк не більше трьох діб, а у невідкладних випадках негайно прийняти рішення про застосування або про відмову у застосуванні заходів безпеки. На своє рішення вони приймають мотивовану постанову чи ухвалу і передають її для виконання органу, на який покладено здійснення заходів безпеки. Ця постанова чи ухвала є обов`язковою для виконання вказаними органами.

Разом із тим, відповідно до ч. 1 ст. 350 КПК України, клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала.

В цьому контексті суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що, з урахуванням воєнного стану, відключення електропостачання, кількості справ у провадженні кожного з учасника колегії та виділеного процесуального часу, кількості осіб, які утримуються під вартою та, як наслідок, матеріалів, які одночасно перебувають на розгляді апеляційного суду та є рівнозначними по пріоритетності, а також з урахуванням зайнятості учасників процесу, думку яких необхідно врахувати під час вирішення клопотань, в інших судових засіданнях, розгляд заяви захисника ОСОБА_8 про забезпечення заходів безпеки стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 не надалось за можливе провести раніше, ніж в судовому засіданні, дата та час якого заздалегідь була визначена за узгодженням із учасниками кримінального провадження.

Окрім того, захисником в поданій заяві про відвід судді ОСОБА_2 зауважується на вчиненні суддею перешкод стороні захисту у відстоюванні своєї позиції щодо недопущення порушення прав обвинуваченого ОСОБА_7 , проте колегія суддів наголошує на тому, що кримінальним процесуальним законом, зокрема, ч. 6 ст. 206 КПК України, передбачений окремий порядок перевірки заяв осіб стосовно застосування щодо них насилля під час утримання під вартою в державній установі, яким фактично захисник ОСОБА_8 скористався та звернувся із відповідною скаргою до суду 1-ої інстанції, за результатами розгляду якої слідчим суддею Малиновського райсуду м. Одеси було постановлено ухвалу від 26.11.2024 (справа №521/18983/24), якою було задоволено скаргу захисника ОСОБА_8 в порядку ст. 206 КПК України та зобов`язано керівництво ДУ «Одеський слідчий ізолятор» провести медичне обстеження обвинуваченого ОСОБА_7 у зв`язку із повідомленим захисником фактом застосування стосовно ОСОБА_7 фізичного насильства, а саме побиття, з боку посадових осіб слідчого ізолятора.

Підсумовуючи викладене, зазначені захисником ОСОБА_8 в заяві про відвід головуючого судді ОСОБА_2 доводи не можуть слугувати обставинами, які б викликали сумнів у неупередженості судді апеляційного суду та, як наслідок, підставою для відводу судді ОСОБА_2 .

Інших доводів на підтвердження своєї позиції про упередженість судді ОСОБА_2 захисник ОСОБА_8 не навів.

Отже, з огляду на викладені вище обставини, апеляційний суд дійшов переконання, що доводи захисника ОСОБА_8 щодо упередженості судді Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 нічим не вмотивовані та є голослівними, тому його заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 24, 75, 80, 81, 370, 405, 419, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви захисника ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , про відвід головуючого судді Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 від розгляду кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 та прокурора Подільської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_10 на вирок Роздільнянського райсуду Одеської обл. від 21.06.2022 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4