ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1807/24 Справа № 204/9119/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2024 року у кримінальному провадженні №0000262 від 12 березня 2024 року про продовження строку тримання під вартою стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 189, частиною 2 статті 146, частиною 3 статті 357, частиною 2 статті 15 - частиною 3 статті 152, частиною 2 статті 122 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2024 року задоволено слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні - заступника начальника РЗЗС СУ ГУНП в Дніпропетровській областіклопотання слідчого ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, відносно підозрюваного ОСОБА_7 до 19 жовтня 2024 року.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 122 КК.

Також відповідно до вимог статей 283, 290 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), 12.09.2024 досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні завершене, у зв`язку з чим було відкрито матеріали досудового розслідування та стороні захисту надано доступ до матеріалів кримінального провадження.

Прокурором в судовому засіданні доведено, що підозрюваний ОСОБА_7 , намагаючись уникнути покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні. Запобігти вище зазначеним ризикам можливо лише шляхом продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого та продовжити застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, про який зазначав підозрюваний та його захисник, за відсутності дієвих стримуючих чинників, є недоцільним, оскільки не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК, зважаючи на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважав за доцільне не визначати розміру застави.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати з підстав невідповідності висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам справи та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону і постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та не відповідає вимогам ст. 370 КПК. Вважає, що слідчий суддя залишив поза увагою доводи сторони захисту, що забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 можна шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Посилається на необґрунтованість висновків слідчого судді, що обґрунтованість підозри підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_10 , які суперечать висновку судово-медичної експертизи щодо характеру та локалізації тілесних ушкоджень, які були виявленні у останнього, тому суд мав оцінити їх критично. Слідчий суддя не взяв до уваги, що ОСОБА_7 має захворювання, має постійне місце проживання, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, проживає з цивільною дружиною, має неофіційну роботу, безпосередньо утримує двох неповнолітніх дітей. Вважає, що прокурором не доведені ризики, передбачені ст. 177 КК а висновки слідчого судді про їх наявність вважає необґрунтованими. Твердження прокурора про наявність таких ризиків захисник вважає стандартним і формальним зі сторони обвинувачення, не підтверджується належними доказами. Зазначає, що у даному кримінальному провадженні фактично відсутній судовий контроль за правами підозрюваного, оскільки стороною обвинувачення штучно створена підсудність розгляду клопотань сторони обвинувачення. Захисник зауважує, що клопотання про продовження строків досудового розслідування було надано стороні захисту без додатків, що унеможливило захист від обставин, наведених в клопотанні, а також додатки не були завірені належним чином. Вважає, що слідчий суддя, в порушення ч. 3 ст. 197 КПК, визначив строк тримання під вартою поза межами строку досудового розслідування, оскільки з 12 вересня 2024 року досудове розслідування завершене і триває стадія ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 , підозрюваний ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу захисника і з підстав, викладених у скарзі, просили її задовольнити, просили скасувати ухвалу слідчого судді, посилаючись на її необґрунтованість, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: (1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; (2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК, слідчий суддя, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд дійшов висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи сторони захисту, викладені в судовому засіданні та зазначені в апеляційній скарзі щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді, є необґрунтованими та не можуть бути визнані достатніми для скасування оскарженої ухвали з огляду на таке.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 357 КК, як ключова обставина для застосування та продовження строку запобіжного заходу, була предметом судового контролю під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і висновки в цій частині, викладені в ухвалі слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були предметом апеляційного перегляду, за результатом якого постановлено ухвали Дніпровського апеляційного суду від 15 квітня 2024 року, 27 серпня 2024 року.

Захисником також не долучені відомості про оскарження повідомлення про підозру в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК.

Перевіривши матеріали, долучені до клопотання слідчого, видно, що наразі відсутні обставини, які спростовують висновки слідчого судді та апеляційного суду про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 і додаткових матеріалів на спростування таких висновків стороною захисту не надано, а органом досудового розслідування не здобуто.

Водночас 12 вересня 2024 року була змінена підозра ОСОБА_7 і йому додатково інкриміновано вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 122 КК.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для продовження строків тримання під вартою слідчий суддя обґрунтовано врахував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого корисливого кримінального правопорушення, вчиненого групою осіб, пов`язаного із застосуванням насильства, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що він має можливість переховуватись від суду та слідства, знищити, спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, тобто про наявність ризиків, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК, які не зменшились і наразі продовжують існувати та яким неможливо запобігти без застосування до підозрюваної особи відповідного запобіжного заходу.

Наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду слідчий суддя з належним врахуванням положень ст. 178 КПК правильно мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні, зокрема особливо тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим ризик переховування збільшується, тому дійшов обґрунтованого висновку, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, об`єктивно існують, на даний час не зменшились, й правомірно продовжив строк тримання під вартою.

Відповідно до пунктів 2, 3, 4 ч. 1 ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що тяжкість вчиненого злочину, у вчиненні яких підозрюється особа та суворість можливого покарання, яке може бути їй призначено у випадку визнання її винуватою у їх вчиненні, відповідно до ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК не можуть бути єдиною підставою для прийняття рішення про продовження строку тримання під вартою, а тим більше для автоматичного продовження такого строку.

В той же час, характер, тяжкість інкримінованих злочинів та суворість ймовірного покарання, як за національним законодавством (ст. 178 КПК), так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці ризику переховування особи від суду.

Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду провадження дійшов висновку, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Апеляційний суд також враховує фактор впливу на інших підозрюваних, який об`єктивно зможе своїми порадами та вказівками координувати діяльність та поведінку інших підозрюваних.

Підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків, потерпілого, інших підозрюваних у даному провадженні, оскільки останньому відомі їх анкетні дані та місця проживання. Крім того підозрюваний з ними особисто знайомий, а за показаннями потерпілого ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (підозрюваний у цьому провадженні ОСОБА_13 ) та ОСОБА_14 наносили йому удари, загалом не менше 7 заходів по 30 секунд. Після чого ОСОБА_12 , Іван ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , возили потерпілого до нотаріусів для оформлення довіреності на відчуження автомобіля потерпілого.

За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілого існує.

Разом з тим, ОСОБА_7 перебуває під вартою з 22 березня 2024 року, тобто понад пів року і протягом цього часу орган досудового розслідування мав достатньо часу для збору доказів у кримінальному провадженні, враховуючи, що останньому інкриміновано кримінальне правопорушення, яке хоча і кваліфікується за трьома статтями КК, проте складається з одного епізоду щодо потерпілого ОСОБА_11 .

Таким чином, хоча ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК існує, проте з часом проведення досудового розслідування поступово зменшується.

Стосовно можливості запобігання встановленим ризикам шляхом застосування інших запобіжних заходів.

В апеляційній скарзі захисник просить застосувати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 . В той же час, жодних документів про перебування вказаного житла у власності ОСОБА_7 або проживання у ньому на інших правових підставах і згоди власника цього житла на застосування стосовно ОСОБА_7 домашнього арешту за вказаною адресою, суду не надано.

Твердження захисника про незаконність продовження строку запобіжного заходу на етапі завершення досудового розслідування та виконання вимог ст. 290 КПК, оскільки відсутні строки досудового розслідування, апеляційний суд вважає безпідставними. На даному етапі кримінального провадження строки досудового розслідування зупинені відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК, проте строк тримання підозрюваного обмежений строком, визначеним в ухвалі слідчого судді.

Доводи захисника, що слідчий звернувся з клопотанням без відновлення досудового розслідування, апеляційний суд вважає помилковими.

Статтею 282 КПК передбачені обставини за яких досудове розслідування підлягає відновленню.

За змістом положень частин 1 та 2 вказаної статті зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора: (1) якщо підстави для його зупинення перестали існувати (підозрюваний видужав, його місцезнаходження встановлено, завершено проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва, припинено чи скасовано воєнний стан, обмін підозрюваного як військовополоненого проведено або такий обмін не відбувся), (2) наявна можливість подальшого проведення досудового розслідування за таких умов, (3) а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій. Копія постанови про відновлення досудового розслідування невідкладно надається, а у випадку неможливості надання надсилається у триденний строк стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Зупинене досудове розслідування також відновлюється у разі скасування слідчим суддею постанови про зупинення досудового розслідування.

Стаття 282 КПК регулює процесуальні відносини пов`язані з відновленням досудового розслідування у кримінальному провадженні у якому приймалось рішення про його зупинення і не передбачає випадку відновлення досудового розслідування у випадку його завершення (ст. 290 КПК) та надання доступу учасникам кримінального провадження до матеріалів досудового розслідування, тобто у випадку звороту кримінального провадження.

Суд апеляційної інстанції зважає на те, що строк запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 продовжений на 30 днів, а саме до 19 жовтня 2024 року, досудове розслідування завершене та триває ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування. Тому на новій стадії кримінального провадження відповідно до ст. 314-316 КПК суд може переглянути доцільність подальшого застосування запобіжного заходу.

Під час судового провадження у суді першої інстанції (проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду) прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок підтримувати публічне обвинувачення у суді, доводити винуватість особи та необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження, а сторона захисту має право заявити клопотання про зміну або скасування запобіжного заходу.

Конституційний Суд України у рішенні від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017, справа № 1-28/2017 (у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України) зазначає, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

На думку колегії суддів, враховуючи наведені обставини, а також тяжкість та характер скоєного злочину, застосування альтернативного запобіжного заходу є недоцільним, а наведені позитивні характеристики заслуговують на увагу, однак не є достатньою підставою для зміни запобіжного заходу.

Інші доводи захисника не містять нових відомостей, які б не були предметом розгляду слідчим суддею і які б мали істотне значення для вирішення клопотання слідчого та дістали належну оцінку. Крім того, твердження захисника, які зводяться до дослівного викладення положень кримінального процесуального закону та низки рішень Європейського суду з прав людини без належного співставлення висновків ЄСПЛ у справах у яких вони були сформульовані з фактичними обставинами цієї справи, не можуть бути розцінені як належне обґрунтування своїх доводів та підстава для скасування оскарженого рішення.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 цього Кодексу, слідчий суддя, суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Враховуючи, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, слідчий суддя не визначаючи заставу, діяв відповідно до зазначених вимог закону, тому доводи апеляційної скарги сторони захисту в цій частині на даному етапі досудового розслідування є передчасними.

Обговорюючи питання про можливість усунення встановлених ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_7 під вартою, колегія суддів, погоджуючись з думкою слідчого судді, вважає, що встановлені щодо цього підозрюваного ризики з числа передбачених ст. 177 КПК є вагомими, при цьому враховує активну роль ОСОБА_7 у ймовірному вчиненні злочинів стосовно потерпілого ОСОБА_11 . У подальшому доцільність тримання цього підозрюваного під вартою може бути предметом перегляду, втім та на даному етапі досудового розслідування вказані ризики не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків на даному етапі кримінального провадження.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржена ухвала слідчого судді постановлена з належним дотриманням вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Керуючись статтями 199, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2024 року про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 189, частиною 2 статті 146, частиною 3 статті 357, частиною 2 статті 15 - частиною 3 статті 152, частиною 2 статті 122 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4