Провадження № 1-кс/686/6618/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_1 про арешт майна, у кримінальному провадженні №0002513,

встановив:

06.08.2024 року прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке 05.08.2024 року було тимчасово вилучене у ОСОБА_3 , в ході проведення його особистого обшуку під час затримання, та поміщене до окремих паперових конвертів, а саме, на належні останньому: темно-сині гумові тапочки; чорні штани (брюки); сіру футболку.

В обґрунтування поданого клопотання прокурором зазначено, що «слідчим відділом Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0002513 від 05.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05 серпня 2024 року, близько 10 год. 00 хв., більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи на території житлового будинку АДРЕСА_1 , вступив у словесну суперечку зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 , в ході якого, у ОСОБА_3 виник умисел на протиправне заподіяння смерті останній. Тоді ж, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території подвір`я житлового будинку АДРЕСА_1 , в положенні стоячи навпроти ОСОБА_4 , тримаючи в правій руці частину скла, умисно наніс невстановлену кількість ударів в обличчя останньої. В свою чергу потерпіла ОСОБА_5 , побоюючись за своє життя та здоров`я, прийняла рішення про втечу з території домоволодіння. Водночас, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, взяв з приміщення будинку кухонний ніж, після чого, направився за потерпілою ОСОБА_4 . Після чого, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, наздогнавши потерпілу неподалік житлового будинку АДРЕСА_1 , з метою умисного вбивства, лезом вищезазначеного ножа, із прикладанням фізичної сили, ОСОБА_3 умисно наніс один удар в область попереку ОСОБА_4 , внаслідок чого остання впала на землю. В подальшому, ОСОБА_3 , перебуваючи над ОСОБА_4 , яка перебувала в положенні лежачи, кулаками обох рук умисно наніс невстановлену кількість ударів в обличчя потерпілій, висловлюючи при цьому словесні погрози останній, однак, усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, не вчинив із причин, що не залежали від його волі, оскільки до місця події прибули працівники СРПП ВнП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, які затримали ОСОБА_3 . Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження, у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, численних рваних ран обличчя та носу, рваних ран м`яких тканин спини.

05 серпня 2024 року, старшим слідчим ВРЗСПЖЗО СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 , було затримано громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Під час затримання ОСОБА_3 , в останнього було вилучено його особистий одяг, а саме: гумові тапочки темно-синього кольору, які були поміщені до окремого паперового конверту, який належним чином заклеєний та опечатаний печаткою №119 СВ Хмельницького РУП; штани (брюки) чорного кольору, які були поміщені до окремого паперового конверту, який належним чином заклеєно та опечатано печаткою №119 СВ Хмельницького РУП; футболку сірого кольору, яка була поміщена до окремого паперового конверту, який належним чином заклеєний та опечатаний печаткою №119 СВ Хмельницького РУП. В даному одязі ОСОБА_3 був одягнений 05.08.2024, на момент вчинення кримінального правопорушення відносно своєї співмешканки ОСОБА_4

06.08.2024, заступником начальника ВРЗСПЖЗО СВ Хмельницького УРП ГУНП в Хмельницькій області, було винесено постанову про визнання вищевказаних об`єктів речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, оскільки останні можуть містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, дані речі мають значення для кримінального провадження, оскільки на їх поверхні могли залишитись сліди біологічного походження, як від самого ОСОБА_3 , так і від потерпілої ОСОБА_4 , а саме: кров, сліди потожирових нашарувань, виявлення та дослідження яких, потребує певних експертних досліджень.

Підставою арешту майна є те, що вказане тимчасово вилучене майно є речовими доказами, які могли зберегти на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, внаслідок вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_4 та інших осіб, а також, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Обставини, які за допомогою вказаних доказів можливо довести вчинення зазначеного кримінального правопорушення саме ОСОБА_3 , а не іншою особою. При цьому, існують обставини, щодо необхідності у застосуванні заборон відчуження, користування та розпорядження тимчасово вилученим майном, оскільки не накладення, ухвалою слідчого судді, на вказані речі арешту, та, відповідно, їх подальше повернення володільцю, унеможливить подальше проведення відповідних експертних досліджень та може призвести до їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, та, відповідно, до визнання неналежними речовими доказами при подальшому судовому розгляді вказаного кримінального провадження.

З метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, є необхідність в накладенні арешту на майно, яке було вилучено під час особистого обшуку, і яке являється речовими доказами вчиненого кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди та може бути використано, як доказ, мають важливе значення, для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту, може призвести до настання вищевказаних наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також, з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.»

Прокурор та підозрюваний ОСОБА_3 , які клопотали про розгляд справи у їх відсутність, у судове засідання не з`явились, що, відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, не є перешкодою для розгляду даного клопотання.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до положень ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з наданих матеріалів, 05.08.2024 р., під час проведення, в ході затримання, особистого обшуку ОСОБА_3 , у останнього було вилучено та поміщено до окремих паперових конвертів належні йому: темно-сині гумові тапочки; чорні штани (брюки); сіру футболку. Вказані речі, на які просить накласти арешт прокурор, відповідають критеріям речових доказів, відповідно до ст.98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав і підозр вважати, що вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому, ці речі 05.08.2024 р., постановою слідчого, були визнані речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання, слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Враховуючи вказані обставини, клопотання прокурора про накладення арешту є обґрунтованим та підлягає задоволенню. З метою забезпечення збереження речових доказів, задля запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, відчуження, а також, з метою забезпечення подальшого проведення судових експертиз, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт, з тимчасовим позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, на майно, яке 05.08.2024 року було тимчасово вилучене у ОСОБА_3 , в ході проведення його особистого обшуку під час затримання, та поміщене до окремих паперових конвертів, а саме, на належні останньому: темно-сині гумові тапочки; чорні штани (брюки); сіру футболку.

На даному етапі кримінального провадження не надано доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження. Менш обтяжливий спосіб арешту майна, на думку слідчого судді, призведе до неможливості збереження речових доказів та може призвести до їх приховування, пошкодження, знищення, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт, з тимчасовим позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, на майно, яке 05.08.2024 року було тимчасово вилучене у ОСОБА_3 , в ході проведення його особистого обшуку під час затримання, та поміщене до окремих паперових конвертів, а саме, на належні останньому: темно-сині гумові тапочки; чорні штани (брюки); сіру футболку.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя