Справа № 192/2367/24
Провадження № 1-кс/192/299/24
Ухвала

Іменем України

"04" вересня 2024 р. слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , по внесеному 30 серпня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000534 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,

за участю учасників провадження:

користувача майна ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на: автомобіль марки ВАЗ моделі 21063, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , фактичним користувачем є ОСОБА_4 , шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 29 серпня 2024 року надійшло повідомлення з ОДКЛ, про те, що до них було доставлено малолітнього ОСОБА_6 з тілесними ушкодженнями внаслідок ДТП.

Було встановлено, що 29 серпня 2024 року о 19 год. 40 хв. неповнолітній ОСОБА_7 , 2010 року народження керуючи автомобілем ВАЗ моделі 21063, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою між с. Вільне та с. Кринички, Дніпровського району, Дніпропетровської області, здійснив зіткнення з велосипедом під керуванням малолітнього ОСОБА_8 , який раптово почав перетинати проїзну частину дороги справа наліво за напрямком руху автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди малолітній ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження.

За даним фактом 30 серпня 2024 року було розпочато кримінальне провадження №0000534 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Тому просив з метою збереження речових доказів по кримінальному провадженню, накласти арешт на зазначене майно.

В судовому засіданні користувач майна не заперечувала проти задоволення клопотання.

В судове засідання прокурор та власник майна, які про час та місце розгляду клопотання про арешт майна були повідомлені належним чином, не з`явились, причини неявки слідчому судді не повідомили, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Вислухавши користувача майна, дослідивши додані до клопотання матеріали слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Пунктом 2 вказаної частини передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Прокурором в якості мети накладання арешту на майно було зазначено збереження речових доказів по справі, а саме автомобілю марки ВАЗ модель 21063, номерний знак НОМЕР_1 , а саме попередження можливості їх знищення, пошкодження та внесення в них непоправимих змін.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000534 від 30 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, внесено відомості (а. с. 3).

З клопотання та матеріалів кримінального провадження, вбачається, що під час огляду місця події 29 серпня 2024 року слідчим було вилучено автомобіль марки ВАЗ модель 21063, номерний знак НОМЕР_1 (а. с. 18).

Вказане майно належить згідно технічного паспорту автомобіля серії НОМЕР_2 від 24 січня 1990 року - ОСОБА_5 , та перебувало у фактичному користуванні ОСОБА_4 (а. с. 28-29).

Враховуючи те, що вилучене майно є знаряддям кримінального правопорушення, а також містить інші відомості, які необхідні для доказування кримінального правопорушення, тому дане майно відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КПК України і тому є речовим доказом по справі, у зв`язку з чим є підстави для його арешту.

Постановою слідчого від 30 серпня 2024 року автомобіль марки ВАЗ моделі 21063, номерний знак НОМЕР_1 приєднано до кримінального провадження №0000534, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 серпня 2024 року, як речовий доказ (а. с. 25).

Частиною 2 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

31 ) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Оцінивши досліджені докази в сукупності, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що тимчасове вилучене у ОСОБА_4 29 серпня 2024 року майно є речовим доказом по даному кримінальному провадженню і тому доводи прокурора про необхідність арешту вказаного майна з метою збереження речових доказів є обґрунтованими, у зв`язку з чим клопотання прокурора в цій частині підлягає задоволенню.

Визначаючи спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає, що оскільки арешт накладається з метою збереження речових доказів, тому визначений прокурором спосіб арешту майна, а саме позбавлення права користування та розпорядженням майном, а також позбавлення права відчуження майна є обґрунтованим, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що слід накласти арешт на тимчасове вилучене майно ОСОБА_5 шляхом позбавлення права користування, розпорядження та відчуження майна.

Враховуючи викладене слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 98, 170, 171-173, 214, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , по внесеному 30 серпня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000534 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ моделі 21063, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , фактичним користувачем є ОСОБА_4 .

Заборонити власнику та користувачу розпорядження і користування автомобілем марки ВАЗ моделі 21063, номерний знак НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали для виконання направити прокурору Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , заінтересованих осіб проінформувати про накладення арешту, шляхом направлення копії даної ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя ОСОБА_1