Справа № 697/910/23
Номер провадження 1-кп/697/45/2024
У Х В А Л А

Іменем України

30 вересня 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Каневі Черкаської області клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000074 від 21.02.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: 19.11.2008 Київським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу 1300 грн., 29.01.2008 Київським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, 27.08.2014 Київським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 грн., 17.10.2014 Київським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі з встановлення іспитового строку 1 рік; 20.10.2014 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з встановлення іспитового строку 2 роки, 25.11.2014 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з встановленням іспитового строку 2 роки 6 місяців, 11.05.2016 Київським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі з встановленням іспитового строку 2 роки, 28.09.2016 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, будучи звільненим з місць позбавлення волі 06.06.2020, маючий не зняту та непогашену судимість в установленому законом порядку,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000074 від 21.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів, оскільки визначений строк тримання під вартою ОСОБА_4 згідно ухвали Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06.08.2024 закінчується 04.10.2024 та з часу обрання запобіжного заходу ризики не зменшились, існує ризик переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення покарання та вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим, після відбуття покарання за злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, на шлях виправлення та перевиховання не став та продовжує вчиняти злочини, а тому більш м`якими запобіжними заходами забезпечити належну поведінку обвинуваченого неможливо.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували щодо продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просять змінити обраний щодо нього запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю у зв`язку з незадовільним станом здоров`я обвинуваченого.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, має врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, з моменту затримання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно рішення Європейського Суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: відсутність належних гарантій та підтвердження соціальних зв`язків, які б переважали наявні ризики його ухилення від суду або вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, з корисливих мотивів, за яке передбачене покарання на строк до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не має постійного місця роботи, міцних соціальних зв`язків, а також законних джерел для існування, що свідчить про продовження існування ризиків, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу, та які підтримані прокурором у судовому засіданні, а саме: що обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе переховуватись від суду, що підтверджується зібраними по кримінальному провадженню письмовими документами, ухиляючись тим самим від притягнення до кримінальної відповідальності та продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Вирішуючи питання щодо строку продовження запобіжного заходу, суд бере до уваги стадію кримінального провадження, а саме, що у кримінальному провадженні не здійснено повністю судове слідство, не допитаний обвинувачений, який в судовому засіданні заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з поганим самопочуттям, а також бере до уваги розумність строків кримінального провадження та приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу на строк 60 днів, що буде виправданим та відповідатиме Закону.

Разом з тим, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту неможливо застосувати до обвинуваченого, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вищевказаним ризикам. Також вказаний запобіжний захід буде недостатнім, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Суду також не надано жодних доказів про суттєве погіршення стану здоров`я ОСОБА_4 , на даний час, що унеможливлює його перебування в умовах слідчого ізолятора, а також, що він позбавлений можливості отримувати належну медичну допомогу, перебуваючи під вартою, у зв`язку з чим відносно нього потрібно застосувати більш м`який запобіжний захід.

Таким чином, у разі застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки вони передбачають перебування на волі, що дає можливість негативно впливати на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та ухилитися від органів досудового розслідування, суду.

На думку суду, таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. В той же час, в кримінальному провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступлення від принципу поваги до особистої свободи, а також забезпечує не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 177-178, 183, 199-200, 331, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити термін тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 28 листопада 2024 року включно, про що йому оголосити.

Копію даної ухвали в частині продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 направити на виконання начальнику Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» та учасникам кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення через Канівський міськрайонний суд Черкаської області.

Суддя ОСОБА_1