Справа № 309/4830/24
Провадження № 1-кс/309/742/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону у кримінальному провадженні №0000519 від 09.09.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В заявленому клопотанні зазначено, що в проваджені СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, знаходиться кримінальне провадження за №0000519 від 09.09.2024, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.03.2022 ОСОБА_4 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та направлений для її проходження у військову частину НОМЕР_1 , де 13.03.2022 призначений на посаду кулеметника 2 відділення 2 взводу охорони 2 роти охорони 2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного ( міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки .

Відтак, з моменту призову ОСОБА_4 на військову службу за мобілізацією, на особливий період, та його відправлення до військової частини НОМЕР_1 , тобто з 13.03.2022 року ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

У подальшому, з 23.04.2023 ОСОБА_4 призначений на посаду cапера розмінування 1 відділення розмінування 2 взводу розмінування 2 роти розмінування батальйону розмінування військової частини НОМЕР_1 .

Установлено, що 24.02.2022 військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування,

підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 №2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, строк якого продовжувався відповідними Указами Президента України та який діє по теперішній час.

Згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У такий спосіб, з моменту затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти правовий режим воєнного стану, який продовжує діяти і на даний час.

Відповідно до норм ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Під час проходження військової служби у відповідності до вимог ст. ст. 11, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, ст. 68 Конституції України, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби, зобов`язаний захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України; свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги; віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями; повинен постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язаний завжди пам`ятати, що за його поведінкою, як військовослужбовця судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України, в цілому.

Однак, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 , вчинив кримінальне правопорушення проти власності, в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, близько 12 год. 56 хв. 08.09.2024 ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, та настання суспільно-небезпечних наслідків, в період дії воєнного стану, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, які б могли викрити його протиправну діяльність, знаходячись у торговому центрі «Епіцентр К», за адресою в м. Хуст, по вул. Львівській №241 , шляхом вільного доступу вчинив крадіжку з полиці відділу «Побутова техніка» універсальної мобільної батареї «PowerPlant PB-9700», яка в користуванні не була, вартість якої становить 5999 гривень, та покинув даний торговий центр через садовий павільйон, який був відчинений, чим спричинив потерпілому ТОВ «Епіцентр К» матеріальну шкоду на загальну суму 5999 гривень.

Отже, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, у порушення норм ст. ст. 3, 21, 30, 41, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 49, 127 - 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, близько 12 год. 56 хв. 08.09.2024 перебуваючи поза місцем несення служби, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, та настання суспільно-небезпечних наслідків, в період дії воєнного стану, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, які б могли викрити його протиправну діяльність, знаходячись у торговому центрі «Епіцентр К», за адресою в м. Хуст, по вул. Львівській №241 , шляхом вільного доступу вчинив крадіжку з полиці відділу «Побутова техніка» універсальної мобільної батареї «PowerPlant PB-9700», яка в користуванні не була, вартість якої становить 5999 гривень, та покинув даний торговий центр через садовий павільйон, який був відчинений, чим спричинив потерпілому ТОВ «Епіцентр К» матеріальну шкоду на загальну суму 5999 гривень.

Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Надалі, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення у сфері обігу особливо небезпечних психотропних речовин.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 із наступними змінами і доповненнями, ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 із наступними змінами та доповненнями, Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 2009 р. N 589 (надалі Порядок), Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (надалі Перелік) діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади.

Згідно таблиці № 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», яка затверджена наказом МОЗ від 01.08.2000 № 188, межі розмірів наркотичних засобів складає до 0,15 г. невеликі, від 1,5 до 15,0 г. великі та 15,0 і більше особливі великі.

Досудовим розслідуванням встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_4 , близько 14 год. 50 хв. 14.09.2024 перебуваючи на автобусній зупинці по вул. Волошина що в. Хуст, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, віднайшов подрібнену речовину рослинного походження, зеленого кольору, обіг якої обмежено - канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 23,5182 г., чим здійснив незаконне придбання особливо небезпечної психотропної речовини обіг якого заборонено - канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 23,5182 г., без мети збуту, після чого зберігав вказану особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено при собі.

Надалі, ОСОБА_4 щонайменше з 13 год. 30 хв. 17 липня 2024 року, перебуваючи на автобусній зупинці по вул. Волошина що в. Хуст, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом всупереч чинному законодавству, зберігав при собі подрібнену речовину рослинного походження, зеленого кольору, обіг якої обмежено - канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становити 23,5182 г., без мети збуту, до моменту проведення огляду місця події та вилучення вказаної речовини працівниками поліції о 14 год. 50 хв. 14.09.2024, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, а сааме: незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

За сукупністю, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану; ч.1 ст.309 КК України - незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

30.09.2024 гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , сапера розмінування 1 відділення розмінування 2 взводу розмінування 2 роти розмінування батальйону розмінування військової частини НОМЕР_1 , згідно ст.89 КК України раніше не судимого, було повідомлено про у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану; ч.1 ст.309 КК України - незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: рапортом Хустського РУП, протоколом прийняття заяви від ОСОБА_6 , протоколом огляду місця події від 09.09.2024 року та 14.09.2024 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколами про визнання та приєднання речових доказів, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 та іншими матеріалами кримінально провадження.

Слідчий в клопотанні посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, який є тяжким злочином та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, враховуючи міцність соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_4 , який ніде офіційно не працює, характеризується посередньо, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за майнові злочини, а тому існують ризики, які свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_4 , може продовжувати злочинну діяльність, незаконно впливати на свідків, які ще не допитані в даному кримінальному провадженні, вчиняти нові злочини, окрім цього, може не з`являтись на виклики слідчого, прокурора, суду, переховуватись від органів досудового розслідування та суду або перешкоджати кримінальному провадженню, а не застосування запобіжного заходу не зможе запобігти зазначеним ризикам, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до невиконання завдань кримінального судочинства, а тому приймаючи до уваги, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України, аніж домашній арешт не зможе запобігти наведеним вище ризикам, слідчий в клопотанні просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на наведені в клопотанні обставини.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 не заперечив щодо задоволення клопотання.

Заслухавши доводи прокурора про необхідність задоволення клопотання, пояснення підозрюваного, дослідивши матеріали провадження, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню.

Як вбачається із матеріалів клопотання, у розпорядженні слідчого по даному кримінальному провадженню є достатні дані, що свідчать про обґрунтовану підозру ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих правопорушень (злочинів).

Однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан;наявність судимостей; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ст. 181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України.

Судом оцінено у сукупності всі обставини справи, в зв`язку з чим вважає доведеним, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Таким чином, аналізуючи викладене, вважаю, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, тому з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, вважаю необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Під час розгляду клопотання прокурор довів наявність обставин передбачених ч.1 ст.194 КПК України.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 181, 193-194 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону у кримінальному провадженні №0000519 від 09.09.2024 року, про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці з дня винесення даної ухвали до 23 грудня 2024 року включно з покладанням на нього наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого відділення Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання - будинок АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду в період з 20.00 по 08.00 год. щодня.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через прокурора для виконання органу УП за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_5 та прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1