Справа № 536/1440/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоні Квіти Кобеляцького району Полтавської області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ч.4 ст.185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Встановив:

25 квітня 2024 року, приблизно о 23 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи біля ангару за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу за допомогою молотка та цвяходера, які заздалегідь взяв з собою, демонтував з даху зазначеного ангару 39 листів восьмихвильового, розміром 175x113 сантиметрів шиферу, який склав під навісом зазначеного ангару, для подальшого вивезення.

В подальшому, 26 квітня 2024 року, приблизно о 10 год. 00 хв. ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які не були обізнані про його наміри, на автомобілі «Renault Traffic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 , прибув до ангару за адресою: АДРЕСА_1 , де завантажив заздалегідь демонтовані 39 листів шиферу в транспортний засіб «Renault Traffic», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Згідно висновку експерта №СЕ-19/117-24/8248-ТВ від 16 травня 2024 року вартість шиферу становить 103,33 гривень за 1 штуку, на загальну суму 4029,87 гривень. Після завантаження шиферу в транспортний засіб «Renault Traffic», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 4029,87 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення при вищевикладених обставинах визнав повністю. Суду пояснив, що напередодні вчинення крадіжки до нього звернулися люди з метою придбання шиферу. Він бачив в с. Чечелеве чужий ангар, який накритий шифером, та у нього виник умисел зняти з анрагу шифер для подальшого продажу. 25 квітня 2024 року, приблизно о 22 год. 00 хв. він приїхав на велосипеді до с. Чечелево та зняв шифер з даху ангару, а наступного дня приїхав на автомобілі марки «Рено» разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які не були обізнані про його наміри, та вони завантажили 39 листів шиферу в автомобіль. В подальшому він продав шифер за 3900 гривень, а отримані кошти витратив на власні потреби. Власником автомобіля марки «Рено» є ОСОБА_8 , а він лише користувався ним, власник автомобіля про крадіжку обізнана не була. У скоєному щиро кається, просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить призначити покарання на розсуд суду.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Отже, суд визнає необхідним дослідити матеріали кримінального провадження в частині характеризуючих даних обвинуваченого.

Судом було досліджено характеризуючі дані на ОСОБА_3 , довідки про витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні, ухалу про накладення арешту та постанови про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, заслухавши пояснення обвинуваченого, оцінивши досліджені судом докази, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану, та його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд бере до уваги обставини і характер скоєного кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів; обставини, які пом`якшують покарання, відсутність тяжких наслідків; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання; на обліку у лікаря-нарколога, у лікаря-психіатра не перебуває; а також враховує думку потерпілої ОСОБА_9 , який просить призначити покарання на розсуд суду.

Таким чином, з метою виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що відповідно до вимог ст.50 КК України, необхідно призначити ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

З урахуванням вищевикладених обставин, які характеризують особу винного, обставин, які пом`якшують покарання, та в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості злочину та ступінь небезпечності винної особи для суспільства, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без відбування призначеного покарання, із застосуванням ст. 75 КК України обвинуваченого слід звільнити від призначеного покарання з випробуванням, та з метою організації органами пробації належного контролю за його поведінкою, покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Призначення саме такого покарання, на думку суду, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», забезпечить співрозмірність діяння та кари, та буде необхідним для досягнення цілей покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України суд приходить до висновку про скасування арешту майна, який був накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30 квітня 2024 року.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

Ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтись на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експертів в загальній сумі 4543 (чотири тисячі п`ятсот сорок три) грн. 68 коп. на користь держави.

Скасувати арешт майна, який був накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30 квітня 2024 року на автомобіль Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі чотири колеса автомобіля «Renault Traffic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які знаходяться на зберіганні в камері речових доказів відділення поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області повернути власнику ОСОБА_8 за належністю. Транспортний засіб Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у відділенні поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області повернути власнику ОСОБА_8 за належністю. 35 шиферин цілих та 4 пошкоджених різних розмірів, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_9 відповідно до ст.100 КПК України залишити їй за належністю. Оптичний диск, наданий ОСОБА_9 , на якому маються відеозаписи з камери відеоспостереження, на яких відображено пересування автомобіля «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000162 зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000162.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1