УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1412/23

Провадження № 1-в/486/47/2024

22 жовтня 2024 року м. Південноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання провідного інспектора Вознесенського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 відносно засудженої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Арбузинка, Арбузинського району, Миколаївської області, громадянки України, із повною загальною середньою освітою, не працюючої, розлученої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженої вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 листопада 2023 року про приведення вироку у відповідність до вимог закону «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» у частині вирішення питання про звільнення від призначення покарання за діяння, караність якого усунена законом,

учасники справи: прокурор ОСОБА_5 ,

представник органу пробації ОСОБА_6 ,

засуджена ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

11 вересня 2024 року на адресу суду надійшло подання провідного інспектора Вознесенського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність до вимог закону «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» у частині вирішення питання про звільнення від призначення покарання за діяння, караність якого усунена законом відносно засудженої ОСОБА_4 .

В поданні вказує, що з 27 грудня 2023 року ОСОБА_4 перебуває на обліку Вознесенського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року. Вказаним Законом внесені зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення та викладено в новій редакції.

Вироком встановлено, що 27 червня 2023 року приблизно о 16:20 год. ОСОБА_4 на пішохідній алеї помітила гаманець із вмістом банківських карток, шляхом вільного доступу викрала гаманець з вмістом банківських карток. Після цього ОСОБА_4 27 червня 2023 року приблизно о 16.30 у продуктовому магазині «М`ясна Кухня» діючи таємно з 16:38 по 16:39 намагалася розрахуватися двома картками по черзі за продукти харчування на загальну суму 475,2 грн.

В судовому засіданні представник органу пробації підтримала подання.

Засуджена ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву із проханням розглядати справу без її участі. Не заперечує проти задоволення подання.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання, пояснив, що адміністративна відповідальність за дрібну крадіжку настає за умовами заподіяння збитків на суму до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Закон, який скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином пом`якшує становище особи має зворотну дію у часі. Вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 листопада 2023 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України. Зазначені зміни впливають лише на кваліфікацію за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України. Вказаним вироком ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України та призначено їй покарання: за ч. 1 ст. 357 КК України 1 рік обмеження волі, за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 остаточно призначено покарання 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину. На підставі п. 1, п. 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. У 2023 році 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян складали 2684 грн. В силу ст. 5 КК України закон, який скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином пом`якшує становище особи має зворотну дію у часі. Просить звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 листопада 2023 року за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі. Вважати ОСОБА_4 засудженою за ч. 1 ст. 357 КК України до 1 року обмеження волі та звільненою від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

Суд, вислухавши представника органу пробації та думку прокурора, вважає, що подання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджена вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 листопада 2023 року за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України за те, що 27 червня 2023 року приблизно о 16:30 год., переслідуючи корисливу мету та ціль незаконного збагачення, діючи з корисливих мотивів, маючи при собі викрадені банківські картки, направилася до продуктового магазину ФМ «М`ясна Кухня», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де діючи таємно, оскільки присутні в магазині особи не були обізнані про дійсні злочинні наміри ОСОБА_4 та не усвідомлювали цього, остання маючи при собі банківську картку АТ «Державний ощадний банк» № НОМЕР_1 , банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 та банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , які належать потерпілому ОСОБА_7 в період часу з 16 год. 38 хв. по 16 год. 39 хв. намагалась розрахуватися двома з них по черзі за продукти харчування на загальну суму 475 грн. 20 коп.

ОСОБА_4 призначено покарання: за ч. 1 ст. 357 КК України 1 рік обмеження волі, за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 остаточно призначено покарання 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину. На підставі п. 1, п. 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

З 27 грудня 2023 року ОСОБА_4 перебуває на обліку Вознесенського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з ч. 1 п. 13 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 Кримінального кодексу України (усунення караності діяння, за яке особа засуджена; призначення особі покарання, що перевищує санкцію нового закону знижується до максимальної межі покарання, встановленою санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу).

В силу п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», за яким кримінальна відповідальність настає за крадіжку, якщо вартість викраденого становить вище 2 неопадаткованих мімумів (в 2023 році, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення вище 2684 грн).

Відповідно до вказаного Закону, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV цьогоКодексу для відповідного року.

Відповідно до п.п. 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Отже, після набрання чинності зазначеного Закону України, дрібним викраденням чужого майна вважається, зокрема, крадіжка, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст. 58 Конституції України та ч. 1 ст. 5 КК України закон, який скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином пом`якшує становище особи має зворотну дію у часі.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату вчинення відповідного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним застосувати у справі зворотну дію у часі Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу Україниза принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні встановлено, що на час вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становило 2684 грн. В той час як вартість майна на крадіжку якого вона замахувалась 27 червня 2023 року склала 475,20 грн, що виключає кримінальну відповідальність за вказане діяння.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», на підставі ст. 5 та ч. 2 ст. 74 КК України, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 листопада 2023 року, в частині епізоду вчинення нею 27 червня 2023 року закінченоного замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) на суму 475,20 гривень, тобто за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Разом з тим, суд зазначає, що часткове звільнення засудженої від покарання у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння не впливає на остаточне покарання, призначене їй зазначеним вироком та на даний час ОСОБА_4 продовжує вважатись засудженою вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 листопада 2023 року ч. 1 ст. 357 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільненою від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину. На підставі п. 1, п. 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Керуючись ст. 74 КК України, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити подання.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного їй вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 листопада 2023 року за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке вона була засуджена.

Засуджену ОСОБА_4 вважати засудженою вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 листопада 2023 року за ч. 1 ст. 357 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину. На підставі п. 1, п. 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На ухвалу може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1