У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/1468/24

Провадження № 1-кп/348/305/24

14 серпня 2024 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у м. Надвірна Івано-Франківської області, розглянув клопотання про продовження запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000039, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 06.02.2024 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Велика Білозерка, Великобілозерського району, Запорізької області, громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.4 ст.185 КК України,

інші учасники: прокурор ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , представник потерпілого ОСОБА_6

встановив:

14.08.2024 прокурор подав клопотання про продовдження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави. В обгрунтування клопотання наведено таке. 4 лютого 2024 року ОСОБА_3 у вечірній час приїхав до будинку АДРЕСА_2 , де проживала ОСОБА_7 Залишив свій автомобіль приблизно за 50 метрів від будинку та пішки пішов далі. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає перестрибнув через паркан та опинився на території домоволодіння. В подальшому побачивши, що вхідні двері будинку закриті, світло у вікнах увімкнене, таємно заліз на балкон другого поверху, де сховавшись в темному місці розпочав чекати коли ОСОБА_7 вийде. Через незначний проміжок часу, двері балкону відкрились та ОСОБА_7 вийшла на балкон, однак побачивши ОСОБА_3 спробувала втекти назад до будинку. ОСОБА_3 , у якого з потерпілою був спрі з приводу нерухомого майна, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на протиправне позбавлення життя іншої людини, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, з особистих мотивів та мети, маючи значну перевагу у фізичній силі, наніс чисельних ударів кулаками рук в голову ОСОБА_7 , після чого бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, схопив останню, притиснув до себе та почав здавлювати її шию та грудну клітку стискаючи правий та лівий ліктьовий суглоб протягом декількох хвилин до остаточного розуміння, що остання не подає ознак життя. Потім ОСОБА_3 підігнав до подвір`я свій автомобіль, в багажник якого поклав тіло вбитої, приїхав до лісового масиву в АДРЕСА_3 , де витягнув тіло з автомобіля та за допомогою лопати закопав його в землю, замаскував листям і втік.

Крім того, ОСОБА_3 04.02.2024, в умовах воєнного стану, після вчинення вбивства ОСОБА_7 , перебуваючи всередині будинку за адресою: АДРЕСА_2 , зайшов в кухню вказаного будинку, звідки таємно викрав ноутбук марки «Асеr» серії «Аspire 3» моделі «А3 15-58-31U», серійний номер НОМЕР_1 , бірюзового кольору, 2023 модельного ряду, вартість якого становить 11480 гривень та ноутбук марки «Аsus» моделі «Х200СА-КХ004», серійний номер НОМЕР_2 , синього кольору, 2013 модельного ряду, вартість якого становить 2677 гривень, які належали ОСОБА_7 .

Відповідно до формулювання обвинувачення ОСОБА_3 обвинувачують у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.4 ст.185 КК України. З позиції сторони обвинувачення обгрунтованість підозри підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами. Підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є ризики, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років; може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні з метою уникнення від кримінальної відповідальності; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки обвинувачений з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може не з`являтись на виклики слідчого, прокурора чи суду і таким чином затягувати розслідуванння кримінального провадження, оскяльки орган досудового розслідування, що провадить розслідування знаходиться в м.Івано-Франківську на значній відстані від місця проживання підозрюваного. Також прокурор зазначив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а також запобігти заявленим ризикам. Просив не визначати розмір застави на підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України, оскільки обвинувачений вчинив особливо тяжкий злочин із застосуванням насильства, внаслідок вчинення якого настала смерть потерпілої.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав та просив таке задовольнити.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання не заперечували.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи на яких ґрунтуються вимоги прокурора, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду клопотання і вирішення його по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Щодо ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 25.08.2024 включно. Таким чином, на момент розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою строк дії запобіжного заходу не збіг.

Під час розгляду клопотання сторони кримінального провадження не оспорювали наявність обгрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.4 ст.185 КК України.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 - переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки обвинувачений не має стійких соціальних зв`язків та усвідомлює неминучість призначення судом покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад сім років;

- п. 3 - незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки обвинувачений та син убитої є родичами та він знає адресу його проживання, а також обвинуваченому відкриті матеріали досудового розслідування і йому відомі адреси проижвання свідків.

Що ж стосується ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, то такий ризик перестав існувати зважаючи на таке. Сторона обвинувачення доводить наявність даного ризику тим, що з метою уникнення від кримінальної відповідальності, обвинувачений може не з`являтися на виклики до слідчого, прокурора чи суду та переховуватись від органу досудового розслідування, що призведе до затягування кримінального провадження, оскільки орган досудового розслідування знаходиться у м. Івано-Франківську, що значно віддалене від місця проживання обвинуваченого. Враховуючи те, що досудове розслідування закінчилося та усі докази у кримінальному провадженні вже зібрані, а сторона обвинувачення не навела нових обставин, які б свідчили про наявність такого ризику суд доходить висновку, що такий ризик перестав існувати.

При вирішенні клопотання, суд, окрім норм КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини, а саме: рішення у справі "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000, відповідно до якого, тримання під вартою вважається виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставинами у кримінальному провадженні є тяжкість злочину, який інкримінуються обвинуваченому та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, а також те, що кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується ОСОБА_3 , і саме наведені вище обставини у їх сукупності, а також дані про особу обвинуваченого підтверджують існування ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України та дають можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою може запобігти ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

У рішенні "Марченко проти України" Європейський суд з прав людини наголошує, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, і приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, за обставин встановлених у ході судового розгляду клопотання, не може запобігти заявленим ризикам, які суд вважав доведеними.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави, зважаючи не те, що ОСОБА_3 вчинив особливо тяжкий злочин із застосуванням насильства, внаслідок якого настала смерть потерпілої.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 199, 333КПК України, суд,

постановив:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 12.10.2024 включно без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1