Номер провадження: 11-сс/813/1540/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.09.2024 року,

встановив:

оскарженою ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб 2-го СВ (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_5 від 09.09.2024 року.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на відсутність підстав для задоволення скарги, оскільки до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.Також слідчий суддя зазначив, що у заява ОСОБА_5 від 09.09.2024 року не містить об`єктивних відомостей, які підтверджують реальність існування конкретної події кримінального правопорушення, а також незаконних дій посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , які підпадають під ознаки будь-якого кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати, задовольнити його скаргу та зобов`язати уповноважених осіб посадову особу 2-го СВ (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР у м. Миколаєвівнести до ЄРДР відомості за його заявою про вчинення кримінального правопорушення. Апелянт зазначає, що 16.07.2024 року рішенням Одеського окружного адміністративного суду частково задоволено його позовну заяву та визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , зобов`язано надати відповідь по заявам від 19.01.2024 року та 20.05.2024 року.

Апеляційний розгляд проведено без учасників провадження, які будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явились, клопотань про відкладення розгляду не подавали. При цьому, апелянт звернувся із заявою про здійснення розгляду без його участі.

Відповідно до положень ч.4 ст.107, ч.4 ст.405 КПК України (далі КПК) апеляційний розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Апеляційний суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженої ухвали, судом були створені всі умови для реалізації права учасників провадження на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що останні, будучи повідомленими про дату та час розгляду скарги в апеляційному суді, не з`явилися, колегія суддів оцінює таку позицію учасників провадження, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Перевіривши доводи апеляційної скарги щодо незаконності ухвали слідчого судді, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі - КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Главою 26 КПК передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Статтями 303, 304 КПК визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження та строк подання скарги.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Так, п.1 ч.1 ст.303 КПК передбачає можливість оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч.1 ст.304 КПК).

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 року №298).

Згідно з п.1 Глави 2 Розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч.1 ст.214 КПК, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч.4 ст.214 КПК).

З оскарженої ухвали та матеріалів судової справи вбачається, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР у м. Миколаєві отримано заяву ОСОБА_5 від 09.09.2024 року, в якій зазначалось про наявність в діях посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 складу кримінального правопорушення, яке полягає у неналежному зберіганні особистих даних особової справи та порушенні порядку обліку ведення таких даних. Також зазначив, що у зв`язку із особистими поганим ставленням до нього, вчиняються заходи щодо позбавлення його законного права на відстрочку від мобілізації, що в подальшому потягне за собою його оголошення у розшук та безпідставне затримання.

Далі, 18.09.2024 року, Другий слідчий відділ (з дислокацією у місті Одесі) ТУ ДБР у м. Миколаєві повідомив заявнику про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки заява не містить достатніх об`єктивних даних, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень та зазначено, що викладені в заяві обставини можуть бути предметом службового розслідування, у зв`язку з чим заява переадресована до ПТУ ВСП у ЗСУ.

24.09.2024 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність посадових осіб 2-го СВ (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою від 09.09.2024 року.

Скарга мотивована тим, що уповноважені особі ДБР безпідставно не внесли відомості до ЄРДР про вчинені працівниками посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 425, 426-1 КК України.

Вивчивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість рішення слідчого судді, з огляду на те, що ухвала містить мотиви прийнятого рішення, з якими погоджується суд апеляційної інстанції, враховуючи відсутність у заяві посилань на обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, в розумінні ч.1 ст.11 КК України.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя в межах доводів щодо певних обставин, які відображені у скарзі, повно і об`єктивно дослідив обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги.

Колегія суддів звертає увагу, що доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують, оскільки з огляду на їх лаконічність, фактично зводяться лише до констатування існування незгоди заявника з прийнятим слідчим суддею рішенням.

Апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про відсутність підстав для задоволення скарги відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду викладеній в постанові від 30 січня 2019 року (справа №818/1526/18), відповідно до якого - у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Крім того, апелянтом долучено копію рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.07.2024 року, яким частково задоволено позовну заяву ОСОБА_5 та визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов`язано надати відповідь по заявам від 19.01.2024 року та 20.05.2024 року. Зазначені обставини свідчать про фактичне вирішення питання заявника в частині відсутності реагування ІНФОРМАЦІЯ_3 на його звернення.

За наведених обставин, за результатами перевірки оскарженої ухвали слідчого судді, колегією суддів встановлено, що доводи апелянта про існування факту незаконної бездіяльності посадових осіб 2-го СВ (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_5 від 09.09.2024 року, є необґрунтованими.

Слідчим суддею не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 9, 303, 306, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.09.2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб 2-го СВ (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_5 від 09.09.2024 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4