ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 203/908/20

провадження № 51-2721км24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:

головуюча ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2022 року та вирок Дніпровського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002934, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, проживає в АДРЕСА_1 ),

засудженого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

І. Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження,істотні порушення вимог кримінального процесуального законута неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, виклав вимогу до суду касаційної інстанції (далі - Суд) про скасування судових рішень та закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення його винуватості в суді і вичерпанням можливості їх отримати.

Обґрунтовуючи свої вимоги, захисник указує на невідповідність вироків судів першої та апеляційної інстанцій приписам ст. 370 КПК України, вироку апеляційного суду - статтям 404, 419 цього Кодексу.

Стверджує, що винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів поза розумним сумнівом не встановлено; вирок ґрунтується на припущеннях, неналежних і недопустимих доказах; кримінальне провадження розглянуто з обвинувальним нахилом; наведені у вироку докази не доводять причетності обвинуваченого до незаконної переробки зброї.

Вважає, що зміст протоколу огляду місця події не відповідає обставинам проведення огляду та вилучення зброї. Суди не врахували повідомлення понятого про те, що протокол огляду місця події він підписував на сходах, тобто огляд та вилучення зброї проводилися в під`їзді, а в протоколі зазначено, що їх проведено у квартирі ОСОБА_7 . Таким чином, речовий доказ - пістолет RG-88 № НОМЕР_1 , вилучений у ході огляду, є недопустимим доказом, що виключає притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності.

Зазначає, що суд безпідставно не взяв до уваги показань обвинуваченого про те, що пістолет він придбав близько 10 років тому у дозвільній системі. Стаціонарної перетинки у стволі не було, була тільки вкрутка на різьбі, яка вкручується у ствол, і це передбачено виробником. За цей час він декілька разів носив пістолет на перереєстрацію до дозвільної системи, де пістолет кожного разу розбирали та оглядали, і зауважень щодо його конструкції не надходило. Пістолет зберігався ним у розібраному стані, оскільки його необхідно було почистити. Представник дозвільної системи сам зібрав пістолет, але викручену вкрутку (перетинку), на яку йому вказував ОСОБА_7 , вкручувати відмовився. Факт існування стаціонарної перетинки та подальшого її видалення ніяким чином не зафіксовано та не доведено. Пістолет як речовий доказ не був наданий стороні захисту під час ознайомленні з матеріалами досудового розслідування і в судових засіданнях не був оглянутий.

На думку захисника, у судах першої та апеляційної інстанції беззаперечно не доведено, що у ОСОБА_7 вилучено саме вогнепальну зброю, слідів втручання у пістолет також не встановлено. Експерт, зазначивши у висновку про внесення конструктивних змін у зброю шляхом видалення стаціонарної перетинки, вийшов за межі постанови слідчого про призначення експертизи зброї, що є порушенням порядку та правил проведення судових експертиз, внаслідок чого висновок експерта від 12 грудня 2019 року № 7/3.1/88 також є неналежним доказом.

Стверджує, що апеляційний суд розгляд провів формально та упереджено, всупереч правилам ст. 419 КПК України не дослідив повторно наявних у провадженні доказів, не надав належної оцінки апеляційним вимогам захисника, не навів у вироку достатніх доводів на їх спростування та не вказав переконливих підстав, на яких залишив апеляційну скаргу без задоволення.

ІІ. Зміст судових рішень і встановлені судами обставини кримінального провадження

За вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2022 року ОСОБА_7 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 1 ст. 263 КК України - на строк 3роки, ч. 1 ст. 263-1 КК України - на строк 4 роки, а на підставі ст. 70 цього Кодексу, за сукупністю злочинів йому визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 ККУкраїни.

За вироком Дніпровського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишено без задоволення, апеляційну скаргу прокурора задоволено частково. Вирок суду першої інстанції скасовано в частині призначеного покарання та ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_7 засуджено до покарання, призначеного судом першої інстанції, а напідставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. В іншій частині вирок залишено без зміни.

ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він, маючи дозвіл на право зберігання та носіння газової зброї - пістолета RG-88 № НОМЕР_1 виробництва Німеччини калібру 9 мм P.A. Knall , у невстановлені дату та час, але не раніше 25 вересня 2017 року, маючи умисел, спрямований на незаконну переробку вогнепальної зброї, вніс несанкціоновані (не передбачені підприємством-виробником) зміни в конструкцію цього газового пістолета, а саме видалив із каналу ствола стаціонарний (незнімний) захисний елемент - перетинку, що перешкоджала проведенню пострілів кінетичними снарядами, тим самим переробив вогнепальну зброю, внаслідок чого газовий пістолет RG-88 № НОМЕР_1 набув властивостей вогнепальної зброї, придатної до стрільби, яка дозволяє проводити постріли як способом роздільного заряджання з використанням як ініціюючого складу холостих (шумових) патронів калібру 9 мм Р.А. Knall , як снаряда - куль сферичної форми зі сплаву на основі свинцю діаметром до 7 мм, при цьому забезпечується достатня уражальна здатність вистріляних із нього снарядів (куль); так і холостими (шумовими) та газовими патронами калібру 9 мм Р.А. Knall і патронами калібру 9 мм Р.А., спорядженими метальними снарядами травматичної (несмертельної) дії. ОСОБА_7 спорядив магазин пістолета трьома газовими патронами і трьома патронами травматичної (несмертельної) дії калібру 9 мм Р.А.

Надалі ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що належний йому пістолет RG-88 № НОМЕР_1 калібру 9 мм P.A. Knall після внесення ним несанкціонованих змін не є газовим пістолетом, а є таким, що набув характеристики вогнепальної зброї, оскільки з каналу ствола саморобним способом видалений стаціонарний захисний елемент, який перешкоджав здійсненню пострілів кінетичними снарядами (кулею), зберігав без передбаченого законом дозволу вищевказану вогнепальну зброю в металевому сховищі за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_1 до 07 грудня 2019 року, коли інспектор з контроля за обігом зброї у сфері дозвільної системи ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області провів перевірку зброї та умов її зберігання. У ході перевірки ОСОБА_7 у присутності двох понятих добровільно надав для огляду й вилучення пістолет RG-88 № НОМЕР_1 виробництва Німеччини калібру 9 мм P.A. Knall , який є ручною короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю - самозарядним пістолетом, переробленим саморобним способом із газового пістолета, та який він незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор заперечив щодо задоволення касаційної скарги захисника.

ІV. Мотиви Суду

Згідно з вимогами ст. 433 КПК України Суд перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суд переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

За змістом касаційної скарги захисника останній, крім іншого, посилається на те, що під час судового розгляду залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення справедливого судового рішення; висновки суду містять істотні суперечності та не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Таким чином, захисник посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадженнята неповноту судового розгляду, визначення яких міститься у статтях 410, 411 КПК України, і просить надати доказам іншу оцінку, ніж та, яку надали суди першої та апеляційної інстанцій.

Проте відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України перевірку цих обставиндоповноважень Суду законом не віднесено. Суд виходить з фактичних обставин кримінального провадження, встановлених судамипершої та апеляційної інстанцій, та не втручається у правильність проведеної оцінки доказів, зібраних у цьому провадженні.

З урахуванням меж перегляду судових рішень та підстав для їх скасування або зміни, визначених у ч. 1 ст. 438 КПК України, касаційний перегляд здійснено в частині перевірки доводів, викладених у касаційній скарзі захисника, щодо посилань на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів зроблено з дотриманням вимог ст. 23 КПК України на підставі об`єктивного з`ясування обставин, підтверджених доказами, які було ретельно досліджено під час судового розгляду та оцінено відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Як установив суд першої інстанції, показання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що злочинів він не вчиняв, повністю спростовуються сукупністю наявних у провадженні доказів, зібраних органами досудового розслідування.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини його винуватість об`єктивно підтверджується показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , експерта ОСОБА_11 , даними, що містяться в протоколі огляду, висновку експерта від 12 грудня 2019 року № 7/3.1/887 та іншими доказами, які узгоджуються між собою.

Зокрема, за вищевказаним висновком експерта, наданий на дослідження пістолет, вилучений у ОСОБА_7 , є ручною короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю - самозарядним пістолетом, придатним до проведення пострілів, переробленим саморобним способом з газового пістолета шляхом видалення з каналу ствола стаціонарного захисного елемента (перетинки), що перешкоджав проведенню пострілів кінетичними снарядами.

З пояснень експерта вбачається, що для газової зброї наявність перетинки є обов`язковою; відсутність перетинки свідчить про внесення змін у зброю; перетинку можливо або висвердлити, або вибити, після чого її неможливо вставити на місце.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що огляд місця події, у ході якого обвинувачений добровільно надав для огляду та вилучення пістолет RG-88 № НОМЕР_1 , який є ручною короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю - самозарядним пістолетом, переробленим саморобним способом з газового пістолета, був проведений відповідно до вимог ст. 237 КПК України, речові докази вилучено у встановлений законом спосіб, а тому і протокол огляду, і речовий доказ є належними та допустимими доказами у цьому кримінальному провадженні.

Таким чином, посилання захисника в касаційній скарзі на те, що допустимих доказів у провадженні немає, є безпідставними.

З огляду на вказане, у касаційній скарзі не наведено доводів, які спростовували б правильність висновків суду щодо доведеності винуватості

Апеляційний розгляд кримінального провадження проведено відповідно до вимог закону. Суд апеляційної інстанції ретельно проаналізував доводи апеляційної скарги захисника, які аналогічні доводам, наведеним у касаційній скарзі, і дав їм належну оцінку, навівши в ухвалі докладні мотиви прийнятого рішення та підстави, на яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Судові рішення відповідають вимогам ст. 370 КПК України, а вирок апеляційного суду - ст. 420 КПК України.

Отже, на думку Суду, суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального і процесуального права, судовий розгляд стосовно

ОСОБА_7 проведено повно та об`єктивно, порушення принципу змагальності сторін і свободи в поданні сторонами своїх доказів не виявлено.

Даних, які б свідчили, що суд допустив такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити йому ухвалити законне та обґрунтоване рішення, або неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, не виявлено.

Таким чином, підстав для задоволення касаційної скарги не встановлено.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2022 року та вирок Дніпровського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_7 залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3