Справа № 756/8667/24
Номер провадження № 1-кп/756/1427/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва судове провадження у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тягинка, Бериславського району Херсонської області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не працює, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та проживає за адресою АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. 12.04.2024, близько 03:30 год., ОСОБА_5 перебував неподалік під`їзду № 1, за адресою АДРЕСА_3 , де побачив велосипед марки «Staiger», світло-жовтого кольору, який був припаркованим. Унаслідок чого в ОСОБА_5 виник умисел на викрадення наведеного транспортного засобу.

Реалізуючи вказаний умисел, діючи в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу та з корисливих мотивів, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_6 , а саме велосипед марки «Staiger», світло-жовтого кольору, діаметр колеса 28 см, вартістю 3690 грн 00 коп.

Після вчинення крадіжки, ОСОБА_5 залишив місце події, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 3690 гривень.

1.2. Отже, ОСОБА_5 учинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), учинене в умовах воєнного стану.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

2.1.1. Прокурор у судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні достеменно було встановлено, що інкримінований злочин вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_5 винуватим та призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, але зі звільненням від його відбуття з випробувальним строком на 2 роки відповідно до положень статей 75, 76 КК України. При цьому прокурор просив урахувати, що обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому.

2.1.2. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердив обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого органом досудового розслідування злочині, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує та надав показання, що 12.04.2024, він перебував неподалік під`їзду № 1, за адресою АДРЕСА_3 , та побачив велосипед марки «Staiger», світло-жовтого кольору, який був припаркованим. Реалізуючи свій умисел на таємне викрадення вказаного майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає зняв захисний ланцюг завдяки чому заволодів велосипедом потерпілого. Пізніше, викрадене майно здав у ломбард, а на отримані гроші придбав продукти харчування. Пояснив, що завдану потерпілому шкоду відшкодував у повному обсязі, свою поведінку засуджує, просить надати шанс виправитися, бо зрозумів помилковість свого поступку. Крім того просив урахувати, що у квітня 2022 року у зв`язку з повномасштабною агресію з боку росії добровільно вступив до лав ЗСУ.

2.1.3. Потерпілий в судові засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду судового провадження був повідомлений належним чином. Між тим сторони судового провадження щодо розгляду провадження за відсутності потерпілого не заперечували.

2.2. Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

2.2.1. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і в суду щодо добровільності позиції обвинуваченого. При цьому, суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавленим права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що він себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

2.2.2. Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості поза розумним сумнівом ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), учинене в умовах воєнного стану.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку. На думку суду, визнання винуватості обвинуваченим та його щире каяття не пов`язане саме з бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів учинення злочину в справі. Бо саме обвинувачений просив суд не досліджувати докази через повне та беззаперечне визнання винуватості. Аналогічну позицію було висловлено прокурором у судовому засіданні.

Крім того, як було встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_5 відшкодував завдану шкоду ОСОБА_6 .

3.2. У зв`язку з чим, на думку суду, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди.

3.3. При цьому судом не було встановлено обставин, які би обтяжували покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

4.2. Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорій тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільна небезпечність. Вид та вартість майна, яким обвинувачений заволодів, а саме велосипедом вартістю 3690 грн 00 коп. Наслідки вчинення завдана шкода була відшкодована потерпілому шляхом сплати 3690 грн, у зв`язку з чим потерпілий не заявляв претензій матеріального характеру, як і не заявляв цивільний позов. Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особистість обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, добровільно вступив до ЗСУ під час повномасштабного вторгнення росії на територію України, має повну загальну середню освіту.

4.3. У судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статей 69 КК України, не встановлено.

4.4. Ураховуючи відсутність обставин, які обтяжують покарання, відомості що характеризують особистість обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшує покарання відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, у суду наявні підстави для призначення покарання з урахуванням вимог ст. 69-1 КК України обвинуваченому в виді позбавлення волі строком на 5 років, зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 2 роки.

4.5. Відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також передбачені пунктами 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

4.6. Призначення ОСОБА_5 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, бо призначення покарання є дискрецією суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. У даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_5 застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати місце проживання у період часу з 22:00 год. до 07:00 год. При цьому, під час перебування ОСОБА_5 під домашнім арештом відомостей про порушення останнім покладених на нього обов`язків не було, а на виклики ОСОБА_5 прибував до суду, хоча вказаний запобіжний захід під час судового розгляду закінчився.

Ураховуючи викладене, а також й те, що сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

5.2. Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

5.3. Речові докази відповідно до ст. 100 КПК України - цифровий носій інформації - DVD-R диск, на якому міститься відеозапис із камер відеоспостереження Мінського ринку ТОВ «Явір-95», цифровий носій інформації - DVD-R диск, на якому міститься відеозапис із камер відеоспостереження ПТ «Ломбард донкредит ТОВ «Інтер-Ріелті» і компанія», цифровий носій інформації - DVD-R диск, на якому міститься відеозапис із камер відеоспостереження ТРЦ «Дрім Єлоу», які знаходяться в матеріалах досудового розслідування, які перебувають в Київській спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Центрального регіону, слід залишити в матеріалах досудового розслідування протягом всього строку їх зберігання.

5.4. Процесуальні витрати, а саме витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 2615/24 від 23.05.2024 у розмірі 320 грн 00 коп., відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 392-395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання в виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, пунктів 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речові докази:

- цифровий носій інформації - DVD-R диск, на якому міститься відеозапис із камер відеоспостереження з ринку ТОВ «Явір-95», цифровий носій інформації - DVD-R диск, на якому міститься відеозапис із камер відеоспостереження ПТ «Ломбард донкредит ТОВ «Інтер-Ріелті» і компанія», цифровий носій інформації - DVD-R диск, на якому міститься відеозапис із камер відеоспостереження ТРЦ «Дрім Єлоу», які знаходяться в матеріалах досудового розслідування, які перебувають в Київській спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Центрального регіону - залишити в матеріалах досудового розслідування протягом всього строку їх зберігання.

Процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 2615/24 від 23.05.2024 у розмірі 320 грн 00 коп. - стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтями 376, 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1