Справа № 450/1825/24 Провадження № 1-кп/450/378/24
УХВАЛА

судового засідання

24 червня 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

у відкритому судовому засіданні при розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000021 від 07.01.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 286-1, ч. 1 с. 382 КК України, розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Сокільники, Львівського району, Львівської області, українцю, громадянину України, неодруженому, який не працює, зареєстрованому та такому що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, -

в с т а н о в и в :

у провадженні судді Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000021 від 07.01.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 286-1, ч. 1 с. 382 КК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 в ході досудового розслідування обрано у вигляді тримання під вартою без визначення розміру з подальшим утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19» відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08.03.2024 року, на строк до 07.05.2024.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 30.04.2024 року ухвалено обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою без визначення застави на шістдесят днів з 30 квітня 2024 року до 28 червня 2024 року включно.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави, мотивуючи своє клопотання тим, що оцінюючи особу обвинуваченого та значну суспільну небезпеку злочинів, у вчиненні яких він обґрунтовано обвинувачується, враховуючи те, що у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину, ОСОБА_4 загрожує покарання лише у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, вік та стан здоров`я обвинуваченого, які дозволяють застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного із позбавлення волі, та те, що кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання, на даний час судом не розпочато судовий розгляд, не допитано всіх свідків та потерпілих, не досліджено усі документи, які мають важливе значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, державний обвинувач приходить до переконання в наявності передбачених ст. 177 КПК України підстав для застосування запобіжного заходу, з огляду на наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення вищевказаного покарання може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, з метою схилити їх на надання показань, які виправдовують обвинуваченого, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. З урахуванням викладених ризиків особи обвинуваченого, обставин вчинення та суспільної небезпеки злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , державний обвинувач приходить до висновку про необхідність застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого не в силі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений не заперечили щодо клопотання прокурора.

Представники потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечили проти клопотання прокурора.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді триманні під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 28 травня 2024 року, судове провадження по даній справі перебуває на стадії судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Заслухавши учасників судового провадження, враховуючи той факт, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його продовження, обмежує права і свободи обвинуваченого, суд приходить до наступного висновку.

В ході проведення досудового розслідування установлено, що ОСОБА_4 , будучи позбавленим на підставі постанови Сихівського районного суду м. Львова від 19.10.2023 у справі №464/5656/23 права керування усіма видами транспортних засобів на строк 10 років, 06.01.2023 о 21:04 год. прийняв в онлайн-сервісі з надання послуг перевезення «Uklon», в якому він зареєстрований як водій, замовлення на перевезення пасажира, та, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, сів за кермо автомобіля марки «SKODA» моделі «FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав за адресою: АДРЕСА_2 , де його очікував пасажир малолітній ОСОБА_8 . Того ж дня, у точно невстановлений у ході досудового розслідування час, ОСОБА_4 за вказаною вище адресою взяв у салон автомобіля ОСОБА_8 та вирушив із ним відповідно до отриманого замовлення у с. Пасіки Зубрицькі Львівського району Львівської області. У подальшому, 06.01.2023 приблизно о 21:15 год., керуючи автомобілем марки «SKODA» моделі «FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, не маючи права керування таким транспортним засобом, ОСОБА_4 на автодорозі «Київ-Чоп», рухаючись у напрямку до м. Київ, неподалік с. Зубра Львівського району Львівської області грубо порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху, затверджені постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001, а саме: Розділу 1 п. 1.2; Розділу 2 п.п. 2.1 а), 2.3 б), д), 2.9 а); Розділу 12 п. 12.6 «ґ» ПДР України, які виразилися в тому, що він, керуючи автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, без посвідчення на право керування транспортним засобом, зі швидкістю 110 км/год., яка заборонена на даній ділянці дороги, своїми діями створив небезпеку для руху, що загрожувало життю та здоров`ю громадян, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, без причин технічного характеру з порушенням вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 Додаток № 2 ПДР України змінив напрямок руху ліворуч та виїхав на смугу руху зустрічних транспортних засобів, де скоїв зіткнення із зустрічним автомобілем марки «SKODA» моделі «FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , яка рухалась в межах своєї смуги в зустрічному напрямку. У результаті зіткнення автомобілів «SKODA» моделі «FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 та «SKODA» моделі «FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , яке відбулося внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху, водій автомобіля «SKODA» моделі «FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тяжке тілесне ушкодження у вигляді тупої травми голови, від якої померла на місці події; пасажир цього ж автомобіля ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тяжке тілесне ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми тіла, від якої 13.02.2024 об 11:00 год. померла у ВП «Лікарня Святого Луки», куди її було госпіталізовано після ДТП; пасажир цього ж автомобіля ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримала тяжкі тілесні ушкодження; пасажир цього ж автомобіля ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості; малолітній пасажир автомобіля «SKODA» моделі «FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 286-1 КК України, відповідно до якої він обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , заподіяло тяжкі тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_11 та малолітньому ОСОБА_8 , а також середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_12 .

Крім того, ОСОБА_4 умисно не виконав постанову Сихівського районного суду м. Львова у справі №464/5656/23 (провадження №3/464/2225/23 від 19.10.2023), що набрала законної сили 30.10.2023, відповідно до якої його за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, позбавлено права керування транспортними засобами на строк 10 років. Так, будучи належним чином повідомленим про вказане судове рішення, яке він 16.11.2023 отримав рекомендованим поштовим відправленням, ОСОБА_4 06.01.2024 близько 12:00 год., сів за кермо автомобіля марки «SKODA» моделі «FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та, виконуючи замовлення зі служби таксі «Uklon», виїхав на автодорогу «Київ-Чоп» неподалік с. Зубра Львівського району Львівської області, де допустив зіткнення з автомобілем «SKODA» моделі «FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 382 КК України, відповідно до якої він обвинувачується в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.

Як вбачається з матеріалів провадження, 08.03.2024 року ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 07.05.2024 року включно.

В подальшому такий було продовжено ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 30.04.2024 року на шістдесят днів з 30 квітня 2024 року до 28 червня 2024 року включно.

Суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, та у вчиненні умисного нетяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, яке карається штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Під час вирішення клопотання про продовження строків тримання під вартою, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення в справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX, згідно якого подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sine qua non) належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивовувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами.

У той же час, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в цьому кримінальному провадженні, та на важливість показань свідків для встановлення істини по справі, суддя погоджується із прокурором у тому, що існують достатні підстави вважати, що існує ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків. Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції» (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991 р.), «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні, протягом певного часу».

Суд вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися. Існують всі підстави вважати, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, з метою схилити їх на надання показань, які виправдовують обвинуваченого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, злочин, передбачений ч. 4 ст. 286-1 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є особливо тяжким, беручи до уваги вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, є підстави вважати що ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які слугували підставою для обрання строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого щодо ОСОБА_4 , не зменшились та не відпали.

Оцінюючи тяжкість вчинених злочинів, які інкримінуються обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину в конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, та нетяжкого злочину, взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад три роки, крім виняткових випадків.

Враховуючи характер та тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 діяння, особу обвинуваченого, враховуючи що на даний час судом не допитано всіх свідків та потерпілих, не досліджено усі документи, які мають важливе значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, беручи до уваги наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення вищевказаного покарання може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, з метою схилити їх на надання показань, які виправдовують обвинуваченого, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на шістдесят днів без визначення розміру застави.

Суд вважає, що є наявність обґрунтованої підозри, яка встановлена наданими суду обвинувальними актами, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, які не змінились, що свідчить про неможливість запобігання цим та іншим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави задоволити.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою без визначення застави на шістдесят днів з 24 червня 2024 року до 22 серпня 2024 року включно.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, його захиснику та скерувати начальнику ЛСІ УДДУ з ПВП Львівської області для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1