№ 207/4234/24
№ 1-кп/207/351/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000387 відносно ОСОБА_6 за звинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про провадження обраного відносно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 календарних днів в зв`язку з тим, що є достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України: переховування від суду з урахуванням тяжкості покарання, незаконного впливу на свідків, вчинення інших правопорушень.

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 та сама обвинувачена вважали, що клопотання не містить достатнього обгрунтування, ризики згід ст. 177 КПК України не доведені, вважали можливим змінити запобіжний захід на більш м`який.

Заслухавши прокурора, обвинувачену, її захисника, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що ризики відповідно до ст. 177 КПК України не відпали, їх ступінь не знизилась, тому відсутні на даний час підстави для застосування більш м`якого, ніж діючий на даний час, запобіжного заходу.

Так злочин, інкримінований обвинуваченій, відноситься до тяжких, вчинених проти життя та здоров`я особи.

Крім того, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Суд також враховує те, що у справі розпочато судовий розгляд, однак не допитані усі учасники процессу - свідки, не досліджувались інші докази, відповідно існують ризики протиправного впливу на свідків з боку обвинуваченої, ухилення її від суду з урахуванням суворості покарання встановленого законом за даний вид злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 182, 183 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сроком на 60 діб відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» до ухвалення вироку по справі, але не більше ніж

до 16 січня 2025 року, включно.

Ухвалу бути оскаржено в частині обрання запобіжного заходу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1