КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №755/8729/24 Провадження №11-кп/824/4884/2024Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000727, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, за апеляційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 23 травня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 23 травня 2024 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки.

Відповідно до ч.2 ст.59-1 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 10.05.2024 приблизно о 22 год. 20 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом знайдення незаконно придбав поліетиленовий зіп-пакет з психотропною речовиною - амфетамін, яку став незаконно зберігати при собі, для власного вживання без мети подальшого збуту.

В цей же день, а саме 10.05.2024 приблизно о 22 годин 42 хвилин, за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 був зупинений працівниками поліції. Під час особистого обшуку у ОСОБА_7 було вилучено поліетиленовий зіп-пакет, в якому знаходилась психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0, 371 г., яку він незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

В поданій апеляційній скарзі заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та правову кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що судом першої інстанції не враховано те, що ОСОБА_7 раніше був засуджений вироком Печерського районного суду міста Києва від 22.01.2024 року за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 2000 н.м.д.г., що становить 34 000 грн., який він не сплатив.

Незважаючи на те, що ОСОБА_7 вчинив новий злочин в період невідбутого покарання за вироком Печерського районного суду міста Києва від 22.01.2024 року, суд першої інстанції не застосував положення ст.71 КК України та не призначив ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків.

Крім цього, вважає, що строк відбуття покарання ОСОБА_7 належить рахувати не з моменту звернення вироку до виконання, після набрання ним законної сили, як це зазначено у вироку, а з моменту постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації, як це передбачено ч.1 ст.49-2 КВК України.

За результатами апеляційного розгляду просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України призначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України, покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст.71, 72 КК України остаточне покарання обвинуваченому за сукупністю вироків визначити у виді пробаційного нагляду на строк 2 рокиз покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, та штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн., призначеного за вироком Печерського районного суду міста Києва від 22.01.2024 року, який виконувати самостійно.

В решті вирок суду просить залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які не заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За приписами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, оскаржуваний вирок ухвалений в спрощеному провадженні на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000727 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Суд першої інстанції, перевіривши обвинувальний акт, встановив, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_7 , у присутності свого захисника ОСОБА_10 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини. За таких обставин суд правомірно розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч.2 ст.381 КПК України.

Встановлені судом фактичні обставини учасниками судового провадження не оскаржуються та не оспорюються, а тому апеляційною інстанцією у відповідності до положень ст.404 КПК України в цій частині не перевіряються.

Відповідно до положень ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді пробаційного нагляду строком на два роки, суд першої інстанції, діючи у відповідності до положень ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також його вік та стан здоров`я.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, судом обґрунтовано визнано його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Колегія суддів погоджується з призначеним ОСОБА_7 покаранням у виді пробаційного нагляду строком на два роки з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

В той же час обґрунтованими є доводи апеляційної скарги прокурора про порушення судом першої інстанції норм кримінального закону України при призначенні покарання за сукупністю вироків.

Відповідно до положень статті 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_7 раніше засуджений вироком Печерського районного суду міста Києва від 22.01.2024 року за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн., який обвинуваченим не сплачено (а.с.59-64).

В період невідбутого покарання за попереднім вироком ОСОБА_7 вчинив нове кримінальне правопорушення, а тому остаточне покарання йому необхідно призначити за сукупністю вироків за правилами статей 71 та 72 КК України.

За наведених обставин колегія судді вважає за необхідне скасувати вирок в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки, з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн., призначеного за вироком Печерського районного суду міста Києва від 22.01.2024 року, який виконувати самостійно.

Обґрунтованими є також апеляційні доводи про те, що строк відбуття покарання ОСОБА_7 належить рахувати не з моменту звернення вироку до виконання, після набрання ним законної сили, як це зазначено у вироку, а з моменту постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації, як це передбачено ч.1 ст.49-2 КВК України.

З цих підстав апеляційна скарга заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.1 ст.409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування вироку з ухваленням нового.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 420, ч.15 ст.615 КПК, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 23 травня 2024 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання, скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч.1, 4 ст.71, ст.72 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків визначити у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки, з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, та штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн., призначеного за вироком Печерського районного суду міста Києва від 22.01.2024 року, який виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Судді:

________________ ________________ _______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4