ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1546/24 Справа № 204/7522/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000968 від 03 серпня 2024 року стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2024 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 строком на 60 днів до 01 жовтня 2024 року без визначення розміру застави.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі до 5 років, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути покарання у разі визнання його винуватим в інкримінованому злочині, може незаконно впливати на свідків та потерпілих. Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на думку слідчого судді, прокурором не доведений і не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні. При цьому слідчий суддя врахував особу підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, офіційного місця роботи та дійшов висновку, що запобігти заявленим ризикам можливо лише шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та інші більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з 22 год 00 хв до 07 год 00 хв.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник посилається на необґрунтованість ухвали слідчого судді. Вказує, що сторона обвинувачення не надала слідчому судді відомості щодо судимостей або притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, що є важливим для повного та всебічного розгляду клопотання, оскільки кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 345 КК України є нетяжким злочином, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 5 років. Однак суд залишив поза увагою вимоги ст. 183 КПК та проігнорував доводи сторони захисту, без наявності усіх відомостей про особу підозрюваного, безпідставно задовольнив клопотання. Сторона обвинувачення також не довела наявність заявлених ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК, тому, на думку захисту, до підозрюваного можливо застосувати домашній арешт, не порушуючи норми КПК з огляду на відсутність судимостей, та те, що до адміністративної чи кримінальної відповідальності взагалі він не притягувався, в нього є міцні соціальні зв`язки, має неповнолітню дитину на утриманні та гарантоване місце роботи після стажування, постійне місце проживання.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник підтримали апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, посилаючись на її безпідставність, та просив відмовити в її задоволенні, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.

З вимог ст. 177 КПК слідує, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною першою статті 194 КПК передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, встановив наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК та ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих. Слідчий суддя дійшов висновку, що запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, з чим не може погодитися апеляційний суд з огляду на таке.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги захисника, вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею не були дотримані належним чином. Внаслідок чого ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали в суді апеляційної інстанції відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК.

Щодо обґрунтованості повідомлення про підозру.

З матеріалів провадження слідує, що у провадженні СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області є матеріали кримінального провадження № 0000968 від 03 серпня 2024 року за ч. 2 ст. 345 КК за фактом умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Відповідно до протоколу затримання від 04 серпня 2024 року ОСОБА_7 був затриманий о 21.40 годині 03 серпня 2024 року в порядку ст. 208 КПК.

04 серпня 2024 року у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повідомлено про підозру ОСОБА_7 .

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, яка підтверджується, зокрема, протоколами допиту свідків, протоколом допиту потерпілого та іншими доказами, копії яких долучені до клопотання слідчого та не оскаржуються захисником в апеляційній скарзі.

Стосовно наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК.

Розглянувши клопотання слідчого, апеляційний суд доходить висновку про доведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме, що підозрюваний, перебуваючи без жодного запобіжного заходу та усвідомлюючи суворість можливого покарання, враховуючи також дані про його особу, який раніше не судимий, не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого.

Водночас стороною обвинувачення не доведено наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підтвердження на існування даного ризику прокурором не надано як суду першої інстанції, так і апеляційному суду.

Тяжкість покарання, передбачене ч. 2 ст. 345 КК у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

При цьому, як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує, ведення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб та обумовлює можливість підозрюваному переховуватись на тимчасово непідконтрольній українській владі території, що може значно ускладнити органам правопорядку вживати заходи реагування на таку поведінку підозрюваного та забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

При встановленні такого ризику, апеляційний суд зважає на початкову стадії кримінального провадження і ймовірність реалізації даного ризику в майбутньому для запобігання чому і застосовуються запобіжні заходи.

Що стосується наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні, апеляційний суд враховує встановлений КПК порядок отримання показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Отже, заявлені стороною обвинувачення ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК об`єктивно існують та уникнути настання яких неможливо без застосування до підозрюваного жодного запобіжного заходу.

Водночас, перевіряючи клопотання слідчого щодо необхідності застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не здатен запобігти вказаним ризикам, апеляційний суд зважає на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Враховуючи, що підозрюваний раніше не судимий, то за вимогами п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Сторона обвинувачення жодних доводів не наводить в клопотанні, як і в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції не надав відомості, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Тобто прокурор не довів наявність цих обставин ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді, а тому з огляду на вищевказані вимоги закону, до підозрюваного неможливо застосувати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У зв`язку з викладеним та враховуючи вимоги п. 3 ч. 2 ст. 183, ч. 2 ст. 177 КПК, апеляційна скарга захисника в цій частині є обґрунтованою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Апеляційний суд враховує всі зазначені вище обставини, в тому числі і тяжкість кримінального правопорушення та суворість покарання у разі визнання підозрюваного винуватим, і вважає, що дані обставини є тими факторами, які можуть призвести до вчинення ОСОБА_7 дій, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, проте з огляду на вищевикладені вимоги закону, для запобігання таким ризикам та для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного достатнім буде застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який також пов`язаний з обмеженням свободи особи, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, у зв`язку з чим, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право: (1) залишити ухвалу без змін; (2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З огляду на вищевикладене апеляційний суд вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу захисника, ухвалу слідчого судді скасувати з постановленням нової ухвали.

Керуючись статті 132, 176, 177, 181, 183, 193, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного за частиною 2 статті 345 Кримінального кодексу України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_10 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 345 КК України.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 01 жовтня 2024 року включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки, а саме:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора чи суду;

- цілодобово не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі суду.

Ухвалу суду направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Копію ухвали направити для виконання до Державної установи Дніпровська установа виконання покарань № 4.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4