Справа № 493/2143/23
Провадження № 1-кп/493/79/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року м.Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта Одеської кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000759 від 01.06.2023 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.05.2023 року ОСОБА_4 , знаходячись в м. Балта Одеської області, з метою особистого протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті привласнення грошових коштів невиконуючи взяті на себе зобов`язання, використовуючи ім`я ІНФОРМАЦІЯ_2 , розмістив у соціальній мережі «Telegram» графічні оголошення щодо продажу товару.

В подальшому ОСОБА_4 , шляхом обману, під приводом продавця, який спеціалізується на продажі одягу, увійшов у довіру до неповнолітнього ОСОБА_6 , з яким познайомився у соціальній мережі «Telegram» та почав вести переписку щодо продажу спортивного одягу, заздалегідь не бажаючи виконувати взяті на себе зобов`язання щодо відправлення зазначеного товару на адресу ОСОБА_6 . В свою чергу, ОСОБА_6 , не підозрюючи про дійсні протиправні наміри ОСОБА_4 , будучи введеним у оману, не маючи сумніву щодо доставлення товару продавцем ОСОБА_7 , добровільно перевів грошові кошти у сумі 400,00 грн. на банківську картку № НОМЕР_1 , номер якої надав ОСОБА_4 .

Наданими коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Обвинувачений винним себе у вчинені вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що в мережі «Telegram» розмістив допис про продаж деяких речей. В подальшому йому зателефонував потерпілий ОСОБА_6 , якому сподобалися речі, та домовившись про ціну, надав йому номер картки на яку потерпілий 26.05.2024 року перерахував 400,00 грн. Згодом він повернув кошти потерпілому. У вчиненому щиро розкаюється.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 та законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності. Щодо міри покарання, покладається на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 у скоєному розкаюється, обставини справи розуміє правильно, докази не оспорює, що відповідно до умов ч. 3 ст. 349 КПК України, дає суду право, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Суд, з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин справи, переконавшись у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що в цьому випадку він буде позбавлений права оскаржувати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, що кваліфікується як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Призначаючи покарання обвинуваченій, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, розмір заподіяної шкоди, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В силу ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди.

В силу ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує його відношення до вчиненого, визнання своєї вини, дані про його особу, а саме, що останній раніше не судимий, щиро розкаявся, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має задовільну характеристику за місцем проживання, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень необхідно призначити останньому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст.190 КК України, так як тільки такий вид кримінального покарання є необхідними та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, суд вважає за можливе з вищезазначених підстав, відповідно до ст.. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до роз`яснень пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року зі змінами, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, також мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а потерпілими в той же строк з моменту отримання його копії.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію н/л потерпілому та законному представнику н/л потерпілого.

СУДДЯ