Справа № 991/5958/24
Провадження №11-сс/991/558/24
Слідчий суддя 1 інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2024 року місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрювана ОСОБА_8 не з`явилася,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 - ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 липня 2024 року про відмову в задоволенні скарги на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000431 від 23 грудня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 липня 2024 року у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 , поданої в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000431 відмовлено. Судове рішення обгрунтоване тим, що НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000431 за ч.5 ст.191, ч.1 ст.255, ч.3 ст.209 КК України. 20 листопада 2023 року у цьому кримінальному провадженні старшим детективом НАБУ складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27 ч.5 ст.191 КК України, тобто у пособництві заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому організованою групою повторно. 11 липня 2024 року постановою прокурора з кримінального провадження №0000431 виділено матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.5 ст.191 КК України, в окреме провадження, які зареєстровані у ЄРДР за № 0000354.Слідчим суддею встановлено, що у день складання повідомлення про підозру, 20 листопада 2023 року, сторона обвинувачення володіла інформацією, що ОСОБА_8 05 листопада 2023 року виїхала за межі України, водночас, у кримінальному провадженні не було офіційних відомостей про те, що ОСОБА_8 , виїхавши за кордон, змінила своє місце проживання у встановленому законодавством України порядку, а також про конкретне її місце проживання за кордоном. З огляду на це, детективи НАБУ вручили ОСОБА_8 повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.5 ст.191 КК України, у порядку, визначеному ст.ст.111, 135 КПК України.

03 серпня 2024 року на електронну пошту Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга та 04 вересня 2024 року - уточнена захисника підозрюваної ОСОБА_8 - ОСОБА_6 , в яких він просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скасувати письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 . На його думку, слідчий суддя при прийнятті рішення належним чином не перевірив застосування належної правової процедури під час здійснення кримінального провадження, не перевірив та не врахував норми КПК України, які регламентують порядок вручення повідомення про підозру, зокрема норми ст.ст. 135, 278, 566 КПК України. Також, при розгляді скарги порушено право сторони захисту та доступ до правосуддя, так як слідчий суддя 30 липня 2024 року відмовив у задоволенні клопотання про участь підозрюваної у судовому засіданні в режимі відеоконференції, чим порушив норми ст.ст. 9, 10, 20, 21, 22 КПК України. У зв?язку зі збройною агресією рф ОСОБА_8 02 березня 2022 року зі своєю неповнолітньою дочкою виїхала за кордон. У 2023 році у зв?язку з необхідністю оформлення деяких документів, вона на деякий час повернулася в Україну та 26 жовтня 2023 року повторно виїхала. Виїзд та перебування за кордоном пов?язаний із забезпеченням безпеки неповнолітьої дочки та неможливістю залишення її без догляду. Органом досудового слідства повідомлення про підозру складено 20 листопада 2023 року, тобто через п?ятнадцять днів після того, як ОСОБА_8 покинула територію України, тому відсутні докази, що вона перетнула державний кордон з метою ухилення її від притягнення до кримінальної відповідальності. Оскільки ОСОБА_8 станом на 20 листопада 2023 року перебувала за кордоном, то єдиною належною процедурою її повідомлення про підозру є здійснення такого повідомлення у порядку міжнародного співробітництва, передбаченого ч.7 ст.135, ч.1 ст.566 КПК України. ОСОБА_8 не повідомлено про підозру у визначеному законом порядку, тому вона не набула статусу підозрюваної особи, що є прямим порушенням вимог закону і порушує охоронювані законом її права та інтереси. У матеріалах справи відсутні докази, що вручення повідомлення про підозру ОСОБА_9 є її вручення дорослому члену сім?ї ОСОБА_8 . Стороною обвинувачення як доказ вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру також надано протокол огляду листування детектива НАБУ в програмі обміну цифрових повідомлень WhatsApp, однак жодного доказу, що вказане листування здійснювалося із ОСОБА_8 , матеріали справи не містять; номер телефону та особу, яка використовує даний номер, не ідентифіковано; файл, який міститься у листуванні детектива НАБУ не є оригіналом у розумінні Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг".

У судовому засіданні захисник підозрюваної ОСОБА_8 - ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав, зазначених в апеляційній скарзі, та надав пояснення аналогічні її доводам.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Вважає, що рішення слідчого судді постановлено з урахуванням усіх обставин справи та у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, є мотивованим, а тому просив залишити його без змін.

Підозрювана ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася, про час і місце апеляційного розгляду повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідно до приписів ч.4 ст.405 КПК України її неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів доходить таких висновків.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований КПК України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України.

Пунктом 10 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру може бути оскаржено після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру здійснюється у порядку, передбаченому ст.278 КПК України у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором згідно з ч.1 ст.277 КПК України та вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (ч.1 ст.278 КПК України). Згідно абзацу 5 ч.1 ст.276 КПК України особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу - «Кримінальне провадження щодо окремої категорії осіб», до яких підозрювана ОСОБА_8 не відноситься.

Сторона захисту не оспорює правову кваліфікацію злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , стислий виклад фактичних обставин, наявність у діях ОСОБА_8 складу інкримінованого її злочину, тому колегія суддів, з врахування ст.404 КПК України, надає оцінку виключно дотриманню порядку вручення ОСОБА_8 повідомення про підозру від 20 листопада 2023 року.

З матеріалів судової справи вбачається, щодетективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000431 за ч.5 ст.191, ч.1 ст.255, ч.3 ст.209 КК України та у кримінальному провадженні №0000354 від 11 липня 2024 року, матеріали якого виділено з провадження №0000431 за підозрою ОСОБА_8 .

Відповідно до ч.1 ст.42 КПК Українипідозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

20 листопада 2023 року у кримінальному провадженні №0000431 детективом НАБУ складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27 ч.5 ст.191 КК України, тобто у пособництві заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому організованою групою, повторно.

Згідно зі ч.1 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Відповідно до ч.1 ст.111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Згідно зі ч.3 ст.111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених КПК України, у порядку, передбаченому главою 11 КПК України, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Відповідно до ч.2 ст.135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Відповідно до протоколу огдяду від 06 червня 2024 року ОСОБА_8 від початку повномасштабного вторгнення росії в Україну регулярно їздила (4 рази у 2022 році сукупною кількістю 29 днів та 5 разів у 2023 році понад 90 днів) та перебувала тривалий час на території України.

Згідно протоколу огляду та додатку до нього від 20 травня 2024 року ОСОБА_8 останній раз перетинала кордон України 05 листопада 2023 року (а.с.47-49).

Внаслідок невстановлення місцезнаходження ОСОБА_8 та неможливість особистого вручення її повідомлення про підозру, детективи НАБУ повідомили ОСОБА_8 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27 ч.5 ст.191 КК України, у порядку, визначеному ст.111, 135 КПК України. Зокрема, відповідно до рапорту детектива НАБУ від 20 листопада 2023 року з метою вручення ОСОБА_8 письмового повідомлення про підозру органом досудового розслідування здійснено виїзд за місцем її реєстрації у АДРЕСА_1 та встановлено її відсутність. 20 листопада 2023 року о 16 год 55 хв письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 та пам?ятка про процесуальні права та обов?язки підозрюваного під розписку вручені начальнику ЖЕД-205 ОСОБА_10 як представнику житлово-експлуатаційної організації за місцем реєстрації ОСОБА_8 (а.с.67). Відповідно до положень ч.1 ст.135 КПК України, 20 листопада 2023 року повідомлення про підозру ОСОБА_8 також додатково надіслано шляхом направлення відповідного файлу засобами програм обміну цифрових повідомлень (месенджер) WhatsApp на її особистий номер телефону. Після направлення повідомлення про підозру телефоном, у вказаному месенджері ОСОБА_8 підтвердила отримання повідомлення про підозру та ознайомлення з ним (а.с.52).

Доводи апеляційної скарги сторони захисту, що вручення повідомлення про підозру має здійснюватися відповідно до вимог ч.7 ст.135, ч.1 ст.566 КПК України є безпідставними з огляду на те, що вказана норма передбачає порядок здійснення виклику особи, яка проживає за кордоном, тобто не має місця проживання в Україні.

Доводи сторони захисту про обмеження доступу підозрюваної ОСОБА_8 до правосуддя слідчим суддею є безпідставними, так як здійснювати чи ні провадження у режимі відеоконференції є правом, а не обов`язком суду, а підозрюювана: має можливість безперешкодного в`їзду в Україну; оголошення воєнного стану не перешкоджає її явці у судове засідання безпосередньо до суду, який розглядає справу, чи в інший суд; від початку повномасштабного вторгнення росії в Україну вона, незважаючи на наявність неповнолітньої дитину, регулярно приїжджала в Україну та перебувала тривалий час на її території, а тому доступу до правосуддя слідчим суддею вона не була позбавлена, а відповідно до обгрунтування апеляційної скарги - це її особистий вибір, пов`язаний з нападом рф. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Захисник підорюваної, який подав скаргу, приймав участь у судовому засіданні в суді першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом судового розгляду в суді першої інстанції та висновків слідчого судді не спростовують.

Згідно з ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, у тому числі, залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст.276-278, 303, 306, 309, 369-372, 404, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 - ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 липня 2024 року залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 липня 2024 року залишити без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4