Справа №293/1036/24
Провадження №1-кп/293/167/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000078 від 12.05.2022 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Багаряк Каслинського району Челябінської області російської федерації, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонерки, раніше не судимої

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000078 від 12.05.2022 ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК за наступних обставин.

Згідно із Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного права президент російської федерації (далі - рф) ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також інші невстановлені на цей час представники влади рф, діючи всупереч вимогам п. п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації ОСОБА_6 від 09.12.1981 №36/103, від 16.12.1970 №2734 (XXV) від 21.12.1965 №2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України.

Так, 20.02.2014 російською федерацією розпочато збройну агресію проти України шляхом порушення зс рф всупереч міжнародно-правовим зобов`язанням рф порядку перетину державного кордону України в районі Керченської протоки та використання нею своїх військових формувань, дислокованих у Криму відповідно до Угоди між Україною і рф про статус та умови перебування Чорноморського флоту рф на території України від 28 травня 1997 року, для блокування військових частин ЗСУ.

У подальшому 24.02.2022 о 5 годині президентом рф путіним в.в. оголошено про початок спеціальної військової операції на території України. Того ж дня, близько 05 год. 10 хв. зс рф, що діяли за наказом керівництва рф, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань. Після чого, тоді ж, війська рф сухопутним шляхом зайшли на суверенну територію України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.22 №64/2022, в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який безперервно продовжувався, востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.05.2024 №271/2024 продовжено з 05 години 30 хвилин 14.05.2024 строком на 90 діб.

За цих обставин, не пізніше 2014 року (точної дати у ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , будучи користувачем мережі Інтернет, особисто створила власну веб-сторінку (акаунт) в соціальній мережі «Одноклассники» з мережевим ім`ям (нікнеймом) « ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 )», за єдиним індикатором ресурсу в мережі Інтернет (URL-адресою) « ІНФОРМАЦІЯ_3 », доступ до перегляду змісту якої будь-яким іншим користувачам соціальної мережі «Одноклассники» не обмежений, та як єдиний користувач, мала у ньому функціональні можливості безпосередню публікувати та видаляти пости, публікації, фото та відео матеріали.

При цьому, достовірно знаючи про блокування доступу до соціальної мереж «Однокласники» на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28.04.2017 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», продовженого на підставі рішення Рад національної безпеки і оборони України від 14.05.2020, одночасно використовуючи встановлені додаток соціальної Інтернет мережі «Однокласники» та програмне забезпечення з технологією «VPN» для обходу блокування, умисно цілеспрямовано, достовірно знаючи про публічно комунікативний характер даної соціальної мережі через можливість поширення інформації через всесвітню мережу «Інтернет» серед невизначеного кола осіб, продовжила користуватися власно сторінкою у соціальній мережі «Одноклассники» шляхом ознайомлення з текстовими та відеоматеріалами, аудіозаписами та зображеннями, розміщеними іншими користувачами вказаної соціальної мережі, та їх поширенням.

Так, 17.03.2022 ОСОБА_4 , через соціальну мережу «Одноклассники» ознайомилася з публікацією, розміщеною 04.03.2022 на веб-сторінці (з профілю сторінки « ОСОБА_9 НОМЕР_1 (URL-адреса - ІНФОРМАЦІЯ_4 ) цієї соціальної мережі з назвою «Спите спокойно братья» за URL - адресою в мере Інтернет: « ІНФОРМАЦІЯ_5 », у вигляді відеоролику з текстом який розпочинається словами: « ІНФОРМАЦІЯ_6 » та завершується словами: « ІНФОРМАЦІЯ_7 », після чого у неї, в умовах воєнного стану за ідеологічних мотивів підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України, виник злочинний умисел, направлений на поширення серед невизначеного кола осіб - користувачів соціальної мережі «Одноклассники», матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань російської федерації.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, 17.03.2022 ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, використовуючи власний мобільний телефон марки «Meizu» MEID: НОМЕР_2 ІМЕL1: НОМЕР_3 , IMEL2: НОМЕР_4 та встановлений на ньому мобільний застосунок «ОК», через всесвітню мережу «Інтернет», керуючись ідеологічними мотивами підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України та з метою ознайомлення невизначеного кола осіб, в умовах воєнного стану, шляхом проставляння відмітки «Класс», розмістила на власній веб-сторінці (акаунті) в соціальній мережі «Одноклассники» з мережевим ім`ям (нікнеймом) « ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 )», за єдиним індикатором ресурсу в мережі Інтернет (URL-адресою) « ІНФОРМАЦІЯ_3 » вищевказану публікацію за ОСОБА_10 -адресою в мережі Інтернет: « ІНФОРМАЦІЯ_5 », у якій міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань російської федерації, чим поширила її серед невизначеного кола користувачів соціальної мережі «Одноклассники».

В подальшому, 31.03.2022 ОСОБА_4 , через соціальну мережу «Одноклассники» ознайомилася з публікацією, розміщеною 31.03.2022 на веб-сторінці (з профілю сторінки « ОСОБА_11 » ( ІНФОРМАЦІЯ_8 -адреса -ІНФОРМАЦІЯ_9 ) цієї ж соціальної мережі з назвою «video_649.mp4» за URL - адресою в мережі Інтернет: « ІНФОРМАЦІЯ_10 », у вигляді відеоролику з текстом який розпочинається словами: «Сообщение От украинской женщини!!!!! Сделайте пожалуйста репост пусть все знают!!!...» та завершується словами: «...Рассказивайте ето всем и молитесь на свого президента, молитесь», після чого у неї, в умовах воєнного стану, з ідеологічних мотивів підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України, повторно виник злочинний умисел, направлений на поширення серед невизначеного кола осіб - користувачів соціальної мережі «Одноклассники», матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, 31.03.2022 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, використовуючи власний мобільний телефон марки «Meizu» MEID: НОМЕР_2 IMEL1: НОМЕР_3 , IMEL2: НОМЕР_4 та встановлений на ньому мобільний застосунок «ОК», через всесвітню мережу «Інтернет», керуючись ідеологічними мотивами підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України та з метою ознайомлення невизначеного кола осіб, в умовах воєнного стану, шляхом проставляння відмітки «Класс», розмістила на власній веб-сторінці (акаунті) в соціальній мережі «Одноклассники» з мережевим ім`ям (нікнеймом) « ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 )», за єдиним індикатором ресурсу в мережі Інтернет (URL-адресою) « ІНФОРМАЦІЯ_3 » вищевказану публікацію за ОСОБА_10 -адресою в мережі Інтернет: « ІНФОРМАЦІЯ_10 », у якій міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, чим поширила її серед невизначеного кола користувачів соціальної мережі «Одноклассники».

Крім того, 06.04.2022 ОСОБА_4 , через соціальну мережу «Одноклассники» ознайомилася з публікацією, розміщеною 06.04.2022 на веб-сторінці (з профілю джерела « ІНФОРМАЦІЯ_11 » (URL-адреса -ІНФОРМАЦІЯ_12 ) цієї ж соціальної мережі з назвою «Четире часа сражались с украинскими диверсантами... ОСОБА_12 майора ОСОБА_13 дала бой врагу и загнала неонацистов в плен» за URL - адресою в мережі Інтернет: « ІНФОРМАЦІЯ_13 », у вигляді відеоролику з текстом зі словами: « ОСОБА_14 и его бригада четире часа сражались с противником под непрекращающимся огнем. Ночью враг снова пошел в атаку, но группа Ляпунова била готова к етому и не позволила взять себя в окружение. Наши военние разгромили противника, а часть неонацистов взяли в плен», після чого у неї, в умовах воєнного стану, з ідеологічних мотивів підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України, повторно виник злочинний умисел, направлений на поширення серед невизначеного кола осіб-користувачів соціальної мережі «Одноклассники», матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, у цей же день ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, використовуючи власний мобільний телефон марки «Meizu» MEID: НОМЕР_2 IMEL1: НОМЕР_3 , IMEL2: НОМЕР_4 та встановлений на ньому мобільний застосунок «ОК», через всесвітню мережу «Інтернет», керуючись ідеологічними мотивами підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України та з метою ознайомлення невизначеного кола осіб, в умовах воєнного стану, шляхом проставляння відмітки «Класс», розмістила на власній веб-сторінці (акаунті) в соціальній мережі «Одноклассники» з мережевим ім`ям (нікнеймом) « ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 )», за єдиним індикатором ресурсу в мережі Інтернет (URL-адресою) « ІНФОРМАЦІЯ_3 » вищевказану публікацію за URL-адресою в мережі Інтернет: « ІНФОРМАЦІЯ_13 », у якій міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, чим поширила її серед невизначеного кола користувачів соціальної мережі «Одноклассники».

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, усвідомлюючи протиправність своїх дій, поширила матеріали, у яких міститься глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань російської федерації, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 436-2 КК України.

Окрім того, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, повторно поширила матеріали, у яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 436-2 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 27.06.2024 в місті Житомирі між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. 468, 469,470 та 472 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачена в інкримінованих їй діяннях свою вину визнала повністю, щиро розкаявся та підтримала угоду, укладену між нею прокурором про визнання винуватості.

Захисник в судовому засіданні угоду, укладену між прокурором та його підзахисним підтримав, просить її затвердити. Також заявив клопотання про розстрочення витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз, у зв`язку з перебуванням обвинуваченої у скруиному матеріальному становищі. Надав відповідну довідку про доходи ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що укладена угода про визнання винуватості відповідає нормам КПК та може бути затверджена судом. Висловив думку про можливість розстрочки сплати процесуальних витрат.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.2 ст.436-2 та ч.3 ст.436-2 КК України, беззастережного визнання обвинуваченою своєї винуватості у вчиненні даних кримінальних правопорушень, а також узгодили міру покарання обвинуваченій, а саме:

-за ч.2 ст. 436-2 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі без конфіскації майна;

-за ч.3 ст.436-2 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна. Остаточне покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України визначити шляхом поглинення менш суворого основного покарання більш суворим у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, який визначить суд, із покладенням на неї обов`язків, визначених ст.76 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.436-2 та ч.3 ст.436-2 КК України визнала в повному обсязі. Пояснила суду, що вона розуміє права та наслідки укладення і затвердження угоди, що передбачені ч.2 ст.473 та ч.4 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди роз`яснені судом в ході судового засідання. Крім цього, обвинувачена надала суду згоду на призначення узгодженого покарання, зазначила, що угоду про визнання винуватості укладено добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз та вона не стала наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просила затвердити зазначену угоду.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості укладену між обвинуваченою та прокурором та призначити ОСОБА_4 узгоджену в ній міру покарання.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України. Просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченій ОСОБА_4 узгоджену в ній міру покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470, 472 КПК України.

Вчинені обвинуваченою кримінальні правопорушення, відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином ч.2 ст.436-2 КК України та тяжким злочином ч.2 ст.436-2 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_4 . Крім того, обвинувачена беззастережно визнала вину, може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, що підтвердила безпосередньо в судовому засіданні, а отже угода може бути затверджена судом з одночасним ухваленням вироку.

Учасникам судового розгляду роз`яснено, що наслідком укладення та затвердження угоди, за ст.473 КПК для обвинуваченої і прокурора буде обмеження права оскарження вироку, та відмова від здійснення прав п.1 ч.4 ст. 474 КПК України. Обвинувачена розуміє характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї в разі затвердження угоди.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченої, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, не встановлено.

Судом враховано, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно класифікації за ст.12 КК України є нетяжким та тяжким злочином відповідно, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої та відсутність обставин, які його обтяжують.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в підготовчому судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження - прокурором та обвинуваченою, а також призначення останній узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.436-2 та ч.3 ст.436-2 КК України, і ухвалення обвинувального вироку.

Узгоджена сторонами угоди міра покарання відповідає принципу індивідуалізації покарання та ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, є справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченої і для попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов не пред`явлено.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченої.

Щодо клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 про розстрочення процесуальних витрат , судом зазначається наступне.

Відповідно до вимог ст. 119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

З досліджених в судовому засіданні документів вбачається, що обвинувачена ОСОБА_4 є пенсіонеркою, та перебуваючи на обліку в Хорошівському об`єднаному управлінні ПФУ в Житомирській області отримує пенсію за віком; середній місячний дохід згідно поданої довідки становить 4837,07 гривень.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання сторони захисту про розстрочення сплати процесуальних витрат строком на 1 рік, зі сплатою щомісячно по 1323,71 гривень.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно з ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно з ч.1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі. Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду (ч.2 ст. 96-1 КК України).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, речовий доказ мобільний телефонмарки «Meizu» MEID: НОМЕР_2 IMEL1: НОМЕР_3 , IMEL2: НОМЕР_4 без сім-картки, на підставі ч. 1 ст. 96-1 та п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК підлягає спеціальній конфіскації як знаряддя вчинення умисного кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі. У зв`язку з чим арешт, накладений на вказаний телефон, скасуванню не підлягає.

Арешт, накладений на інший речовий доказ - ноутбук марки «Hp» модель 15-ra059ur, CN-SND92644WY та зарядний пристрій до нього, який відповідно до постанови від 25.06.2024 виключений з числа речових доказів та переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 , - підлягає скасуванню та залишенню власнику.

Підстав для обрання відносно обвинуваченої запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст.368,370,373,374,376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 27 червня 2024 року, укладену у місті Житомир між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , який відповідно до положнень статі 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 000078 від 12.05.2022, з однієї сторони та обвинуваченою ОСОБА_4 , з іншої сторони, у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 про визнання винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч.3 ст.436-2 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.436-2 ч.1, ч.3 ст. 436-2 КК України і призначити їй покарання за цими законами:

-за ч.2 ст. 436-2 КК України строком на 1 рік позбавлення волі, без конфіскації майна;

-за ч. 3 ст.436-2 КК України строком на 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз в сумі 15884 (п`ятнадцять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) гривні 52 копійки.

Розстрочити сплату вказаних процесуальних витрат строком на 1 (один) рік зі сплатою щомісячно по 1323 ( одна тисяча триста двадцять три) гривні 71 копійки.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Строк відбування покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 23.06.2022 на ноутбук марки «Hp» модель 15-ra059ur, CN-SND92644WY та зарядний пристрій до нього, скасувати.

Ноутбук марки «Hp» модель 15-ra059ur, CN-SND92644WY та зарядний пристрій до нього, який відповідно до постанови від 25.06.2024 виключений з числа речових доказів та переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 , - залишити власнику.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, ч.9 ст.100 КПК України застосувати спеціальну конфіскацію та вилучити у власність держави належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Meizu» MEID: НОМЕР_2 IMEL1: НОМЕР_3 , IMEL2: НОМЕР_4 без сім-картки та передати його в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Головуюча суддя ОСОБА_15