Справа № 442/7827/24
Провадження № 1-кс/442/1468/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року м. Дрогобич

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дрогобичі клопотання слідчого ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Стебника Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей немає, не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , депутатом та адвокатом не є, військовозобов`язаного, раніше неодноразово судимого, зокрема, вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.09.2014 за ч. 2 ст.185, ч.2 ст.187, ст.395, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31.03.2021 за ч. 2 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік, вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.06.2024 за ч. 3 ст.357, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік один місяць, вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.09.2024 за ч. 1 ст.309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на два роки, вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.09.2024 за ч. 1 ст.125, ч.4 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на два роки шість місяців, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування свого клопотання посилається на матеріали досудового розслідування, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000937 від 09.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Вказує на те, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив, а повторно вчинив нові, умисні, корисливі, тяжкі злочини проти власності в умовах воєнного стану.

Так, Указом Президента України № 3564-ІХ від 06 травня 2024 року, затвердженим Законом України № 3684-IX від 08 травня 2024 року), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 06.09.2024 приблизно о 23 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні кімнати АДРЕСА_2 , яка перебуває на праві приватної власності ОСОБА_7 , на кухні на столі побачив мобільний телефон марки «Redmi 12C» з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , Sn: НОМЕР_3 на 3gb/ НОМЕР_4 , кольору «Ocean Blue», який належить потерпілій ОСОБА_8 вирішив умисно, в умовах воєнного стану, повторно, таємно його викрасти.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій та передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, переконавшись в тому, що його дії не будуть викриті потерпілою та іншими особами, шляхом вільного доступу викрав з поверхні столу в кухні кімнати АДРЕСА_2 мобільний телефон марки «Redmi 12C» з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , Sn: НОМЕР_3 на 3gb/64gb, кольору «Ocean Blue» вартістю 4468,50 грн. у силіконовому чохлі червоного кольору вартістю 224,10 грн., в якому була вставлена флеш карта пам`яті на 128Gb фірми «Kingstone» вартістю 449 грн., який поклав у кишеню своїх штанів, вийшовши з приміщення квартири та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 5141,50 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім цього, 06.09.2024 приблизно о 23 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні кімнати АДРЕСА_2 , умисно, в умовах воєнного стану, повторно, таємно викрав мобільний телефон марки «Redmi 12C» з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , Sn: НОМЕР_3 на 3gb/64gb, кольору «Ocean Blue» у силіконовому чохлі червоного кольору, який належить потерпілій ОСОБА_8 , де під чохлом телефону виявив її банківська картку № НОМЕР_5 , емітентом якої є АТ «ОщадБанк», яка в силу вимог ст.1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи коштів в Україні» №2346 III від 05 квітня 2001 року, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-Ш від 7 грудня 2000 року, «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року № 414 та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, у нього виник прямий умисел, направлений на її викрадення з корисливих мотивів.

У подальшому, реалізуючи єдиний злочинний умисел, ОСОБА_5 не вчинив жодних дій щодо її повернення власнику, а розпорядився нею на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у викраденні банківської картки АТ «ОщадБанк», яка є офіційним документом та належить ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім цього, ОСОБА_5 07.09.2024 приблизно о 19 год. 00 хв., перебуваючи на третьому поверсі будинку АДРЕСА_3 побачив залишений у серцевині замка вхідних дверей ключ від кімнати АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_9 , вирішив проникнути у приміщення квартири з метою умисного, повторного, в умовах воєнного стану таємного викрадення майна потерпілої.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій та передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись в тому, що його дії не будуть викриті іншими сторонніми особами, проник у приміщення квартири, шляхом відкриття замка ключами, які були залишені ОСОБА_9 у серцевині замка вхідних дверей від кімнати АДРЕСА_4 , де на кріслі побачив жіночу сумку чорного кольору, звідки повторно, таємно, в умовах воєнного стану викрав жіночий гаманець чорного кольору, який не становить для потерпілої матеріальної цінності, в якому знаходились грошові кошти в сумі 5200 гривень та дві банківські картки АТ «ОщадБанк» № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 , після чого утримуючи в руках викрадене, вийшов з приміщення квартири та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 5200 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній із проникненням у житло, вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_5 07.09.2024 приблизно о 19 год. 00 хв., перебуваючи на третьому поверсі будинку АДРЕСА_3 побачив залишений у серцевині замка вхідних дверей ключ від кімнати АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_9 , вирішив проникнути у приміщення квартири з метою умисного, повторного, в умовах воєнного стану таємного викрадення майна потерпілої.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій та передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись в тому, що його дії не будуть викриті іншими сторонніми особами, проник у приміщення квартири, шляхом відкриття замка ключами, які були залишені ОСОБА_9 у серцевині замка вхідних дверей від кімнати АДРЕСА_4 , де на кріслі побачив жіночу сумку чорного кольору, звідки повторно, таємно, в умовах воєнного стану викрав жіночий гаманець чорного кольору, який не становить для потерпілої матеріальної цінності, в якому знаходилася банківська картка ОСОБА_9 № НОМЕР_6 , емітентом якої є АТ «ОщадБанк», яка в силу вимог ст.1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи коштів в Україні» №2346 III від 05 квітня 2001 року, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-Ш від 7 грудня 2000 року, «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року № 414 та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, у нього виник прямий умисел, направлений на її викрадення з корисливих мотивів.

У подальшому, реалізуючи єдиний злочинний умисел, ОСОБА_5 не вчинив жодних дій щодо її повернення власнику, а розпорядився нею на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у викраденні банківської картки АТ «ОщадБанк», які є офіційним документом та належить ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Вина ОСОБА_5 , на переконання органу досудового розслідування, повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання.

Підставою до внесення клопотання стало підозра у вчиненні ОСОБА_5 тяжких злочинів. Окрім того, під час досудового розслідування слідство вбачає наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, котрі обґрунтовує у поданому клопотанні.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому. Уточнив, що станом на даний час підозрюваний визнає свою вину, сприяє слідству та не порушує своїх процесуальних обов`язків.

Прокурор підтримав клопотання. Вказав, що підозрюваний за останній рік тричі притягувався до кримінальної відповідальності, зловживає алкогольними напоями, веде антигромадський спосіб життя, при чому проживає у гуртожитку разом з іншими потерпілими, а тому може впливати на них. Зрештою може змінити свої покази в майбутньому судовому засіданні по даній кримінальній справі.

Підозрюваний ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання заперечив, зазначивши, що визнає вину у вчиненому повністю, шкодує, що так вчинив. Зазначив, що проживає разом із матір`ю інвалідом 3 групи довічно, яка є непрацездатною та їй потрібен догляд. Крім того, його співмешканка, з якою вони проживаю разом уже 11 років, на даний час має гангрену ноги та не може самостійно пересуватися по квартирі. Молодшу сестру орган опіки та піклування планує передати до інтернату в с.Нагуєвичі, а старша сестра хвора на ДЦП, зважаючи на хворобу може не повертатися додому. Заставу нікому внести.

Заслухавши думку учасників розгляду клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя враховує наступне.

Обґрунтована підозра вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень доводиться визнанням ним своєї вини як під час досудового розслідування так і на даний час в судовому засіданні. Хоча із вартістю викраденого майна, зокрема мобільного телефону, вбачаються сумніви з огляду на те, що вартість аналогічної моделі на інтернет сайті становить 3512 грн. У світлі прийняття законодавчих змін щодо декриміналізації крадіжок зважаючи на наведене можливі відповідні корективи. А наведені у клопотанні вироки суду не набрали законної сили, що в силу вимог статті 62 Конституції України не беруться судом до уваги.

Щодо ризиків, зазначених слідчим та які передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, то підставним вбачається тільки ризик щодо можливості вчинення ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень.

Натомість вказані ризик про можливість переховування підозрюваного та вчинення ним впливу на потерпілих суд вважає надуманим, оскільки для переховування необхідні фінансові витрати та кошти, якими підозрюваний не володіє. Він розуміє можливу санкцію за його діяння у майбутньому й при бажанні переховатися реалізував би цю можливість до моменту розгляду даного клопотання.

Можливий вплив на потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 жодного впливу на результат досудового розслідування не спричинить, так як слідством задокументовано факт здачі мобільного телефону до ломбарду, отримано відповідні покази свідків тощо.

Визначаючи у клопотанні можливий розмір застави, за наявності даних скрутного матеріального становища як підозрюваного так і його сім`ї, орган досудового розслідування фактично пропонує застосувати до ОСОБА_5 тільки тримання під вартою. При цьому, стороною обвинувачення не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним вище ризикам. Натомість, у світлі конституційного припису, що зокрема, людина, її життя і здоров`я визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, поганий стан здоров`я як матері так і співмешканки підозрюваного, необхідність догляду як за неповнолітньою сестрою так і хворою на ДЦП повнолітньою сестрою на переконання суду, є саме критичною масою тих обставин, які будуть змушувати ОСОБА_5 дотримувати виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігати спробах інших неправомірних дій, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відтак, відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Беручи до уваги завдання кримінального провадження, визначені КПК України, оптимальним запобіжним заходом для підозрюваного буде саме цілодобовий домашній арешт, який забезпечить поліції безперешкодне проведення досудового розслідування та унеможливить вчинення підозрюваним нових злочинів.

Враховуючи наведене та керуючись ст.177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 197,395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає у забороні цілодобово залишати місце постійного проживання без виклику слідчого, слідчого судді, прокурора або суду.

Разом з тим покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон.

Строк дії ухвали до 24 листопада 2024 року 12 годин 15 хвилин.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1