Провадження №1-кс/369/2683/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2024 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю начальника Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання начальника СВ ВП № 2 Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001421 від 01 вересня 2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До провадження слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання начальника СВ ВП № 2 Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001421 від 01 вересня 2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 31.08.2024 близько 21 години, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля під`їзду АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_7 , де між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла конфліктна ситуація, внаслідок чого у ОСОБА_4 раптово виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи вказаний умисел, направлений на умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, в ході раптово виниклого конфлікту, ОСОБА_4 31.08.2024 близько 21 години, знаходячись біля під`їзду АДРЕСА_1 , взяв у праву руку кухонний ніж, який знаходився при ньому та завдав ОСОБА_7 декілька ударів ножом в область грудної клітки, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, відповідно до довідки КНП «Лікарня інтенсивного лікування Боярської міської ради», у вигляді проникаючих колото-різаних поранень грудної клітини зліва, таракообдомінальне поранення, лівобічний гемопневмоторакс, пневмоперитонеум, пошкодження лівого купола діафрагми».

01 вересня 2024 року о «00» год. «30» хв. у кримінальному провадженні № 0001421 від 01 вересня 2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

01 вересня 2024 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Підозрюваним у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Київ, українець, громадянин України, маючий середню освіту, не одружений, працює монтажник зв`язку у ТОВ «Свард», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий: 22 листопада 2012 року вироком Деснянського районного суду міста Києва за частиною 1 статті 115 КК України, до покарання у вигляді 14 років позбавлення волі. Умовно-достроково звільнений 06.05.2022 з ДУ «Бориспільська виправна колонія № 119» на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.04.2022 з не відбутим строком 3 роки 1 місяць 24 дні на підставі ст. 81 КК України».

Обґрунтованість повідомленої підозри доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом проведення огляду місця події в ході якого було виявлено та вилучено: предмет схожий на ніж, ганчірку зі слідами речовини бурого кольору, протоколом затримання особи ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України, протоколом допиту потерпілого, протоколами допитів свідків та іншими матеріалами в сукупності.

Крім того, слідчий у поданому клопотанні вказує, що про обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 , та причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення свідчать вищезазначені долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, які на даній стадії достатньо для висновку про обґрунтованість підозри, яка, по суті, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , є забезпечення виконання ним покладених процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Реальним є ризик того, що підозрюваний може переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду з огляду на те, що, у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, останньому загрожує покарання, максимальна санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, яке відноситься до категорії кримінальних правопорушень, пов`язаних із посяганням на одне із основних прав особи права на життя та здоров`я, злочин пов`язаний із застосуванням фізичного насильства до потерпілого, де санкція статті передбачає позбавлення волі на строк до восьми років.

Враховуючи, що в державі триває воєнний стан, а частина території непідконтрольна, то розшук підозрюваного у випадку його переховування може бути значно ускладнений.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи неминучість караності своїх злочинних дій та тяжкість покарання, яке йому загрожує, а також неминучість призначення йому частини покарання за попереднім вироком, яке він не відбув при умовно-достроковому звільненні, може почати ухилятися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків підтверджується наступним.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілого прошу враховувати передбачену статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілого та дослідження їх судом.

Підозрюваний ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення умисного особливо тяжкого насильницького злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. У даному провадженні ОСОБА_4 підозрюється також за чинення умисного тяжкого насильницького злочину. Крім того, підозрюваний усвідомлює, що основними доказами у даному провадженні виступають покази потерпілого та свідків. Отже останній, перебуваючи на свободі, може протиправно впливати на них з метою примусити до зміни показів задля уникнення покарання. При цьому підозрюваний усвідомлює, що у випадку протиправного впливу на свідка та потерпілого, що може мати наслідком зміну їх показів, у останнього створюються можливості зменшення доказової бази сторони обвинувачення або уникнення покарання взагалі. Водночас враховуючи схильність підозрюваного до насильства, ризик його протиправного впливу на потерпілого та свідків, у тому числі такого, що загрожуватиме їхньому життю та здоров`ю, у цьому провадженні є високим.

Отже, враховуючи важливість показів потерпілого та свідків у даному провадженні ризик протиправного впливу на них зі сторони підозрюваного є високоінтенсивним.

Ризик можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення обґрунтовується наступним.

Підозрюваний ОСОБА_4 на підставі вироку Деснянського районного суду міста Києва, відбував покарання за ч. 1 ст. 115 КК України тобто, за вчинення умисного вбивства, знаряддям вчинення якого був ніж, який останній завчасно взяв за місцем свого проживання. Такий спосіб вчинення злочину є повністю ідентичним і у даному провадженні. Вказані обставини дають підставу вважати, що підозрюваний має стійку схильність до вчинення насильницьких злочинів і відбуття ним тривалого покарання у виді 12 років позбавлення волі за попереднім злочином не призвело до його виправлення. Крім того, злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 останній вчинив через невеликий проміжок часу після свого звільнення умовно-достроково із виправної колонії, а саме через два роки і три місяці, при цьому не відбувши умовно-достроковий термін до кінця. Отже, підозрюваний має стійку антисоціальну поведінку і належний контроль за ним можливий лише в умовах ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий просив суд врахувати, що підозрюваний ОСОБА_4 утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Підозрюваний має молодий вік, за станом здоров`я може вільно пересуватися країною або виїхати на тимчасово окуповані території.

Крім того, просив врахувати ризик продовження чи повторення протиправної поведінки підозрюваного, який враховуючи його попередню судимість є високим.

Вказані обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним у клопотанні ризикам, у зв`язку із їх недієвістю, а тому до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зокрема, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання буде недієвим у зв`язку із явною невідповідністю тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, яке відноситься до категорії кримінальних правопорушень, пов`язаних із посяганням на одне із основних прав особи права на життя, із застосуванням фізичного насильства до потерпілого, де санкція статті передбачає позбавлення волі на строк до восьми років.

Запобіжний захід у виді поруки не може бути застосований, оскільки на даний час відсутні відомості про осіб, які готові виступити поручителями.

Запобіжний захід у виді застави не може бути застосований, оскільки у органа досудового слідства на даний час відсутні відомості щодо можливості внесення застави підозрюваним у тій сумі, яка була б здатна убезпечити вищевказані ризики.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту не може бути застосований з огляду на те, що перебуваючи під домашнім арештом у підозрюваного залишиться можливість протиправно впливати у тому числі із застосуванням насильства на потерпілого та свідків, а також можливість залишити місце проживання з метою переховування від слідства і суду. При цьому, враховуючи стійку схильність підозрюваного до насильства сторона обвинувачення не виключає і повторення його протиправної поведінки під час домашнього арешту.

За таких обставин, які є вагомими, інший, більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні і у випадку застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , більш м`якого запобіжного заходу є розумні підстави вважати, що він буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

При цьому, вказаний ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, обмеження його прав і свобод відповідатиме характеру певного суспільного інтересу та потребам досудового розслідування та судового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи особу підозрюваного, відомості щодо його офіційного працевлаштування, прошу суд визначити розмір застави у розмірі п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 грн.

На підставі вище наведеного, слідчий просив слідчого суддю щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави у розмірі вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

При внесенні застави покласти на підозрюваного строком на два місяці наступні обов`язки: не виїжджати без дозволу слідчого, прокурора, суду за межі смт. Чабани Фастівського району Київської області; з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду; утриматись від спілкування поза межами процесуальних дій із потерпілим ОСОБА_7 , свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Під час судового засідання прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити його в повному обсязі.

Під час судового засідання підозрюваний заперечував щодо задоволення клопотання.

Під час судового засідання захисник заперечував щодо задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання та доданих до нього документів, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне № 0001421 від 01 вересня 2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

01 вересня 2024 року о «00» год. «30» хв. у кримінальному провадженні № 0001421 від 01 вересня 2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

01 вересня 2024 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Підозрюваним у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Київ, українець, громадянин України, маючий середню освіту, не одружений, працює монтажник зв`язку у ТОВ «Свард», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий: 22 листопада 2012 року вироком Деснянського районного суду міста Києва за частиною 1 статті 115 КК України, до покарання у вигляді 14 років позбавлення волі. Умовно-достроково звільнений 06.05.2022 з ДУ «Бориспільська виправна колонія № 119» на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.04.2022 з не відбутим строком 3 роки 1 місяць 24 дні на підставі ст. 81 КК України».

Обґрунтованість повідомленої підозри доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом проведення огляду місця події в ході якого було виявлено та вилучено: предмет схожий на ніж, ганчірку зі слідами речовини бурого кольору, протоколом затримання особи ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України, протоколом допиту потерпілого, протоколами допитів свідків та іншими матеріалами в сукупності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, яке відноситься до категорії кримінальних правопорушень, пов`язаних із посяганням на одне із основних прав особи права на життя та здоров`я, злочин пов`язаний із застосуванням фізичного насильства до потерпілого, де санкція статті передбачає позбавлення волі на строк до восьми років.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосованим до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчим у клопотанні зазначено, що задля об`єктивного розслідування кримінального провадження в розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Реальним є ризик того, що підозрюваний може переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду з огляду на те, що, у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, останньому загрожує покарання, максимальна санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, яке відноситься до категорії кримінальних правопорушень, пов`язаних із посяганням на одне із основних прав особи права на життя та здоров`я, злочин пов`язаний із застосуванням фізичного насильства до потерпілого, де санкція статті передбачає позбавлення волі на строк до восьми років.

Враховуючи, що в державі триває воєнний стан, а частина території непідконтрольна, то розшук підозрюваного у випадку його переховування може бути значно ускладнений.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи неминучість караності своїх злочинних дій та тяжкість покарання, яке йому загрожує, а також неминучість призначення йому частини покарання за попереднім вироком, яке він не відбув при умовно-достроковому звільненні, може почати ухилятися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків підтверджується наступним.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілого прошу враховувати передбачену статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілого та дослідження їх судом.

Підозрюваний ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення умисного особливо тяжкого насильницького злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. У даному провадженні ОСОБА_4 підозрюється також за чинення умисного тяжкого насильницького злочину. Крім того, підозрюваний усвідомлює, що основними доказами у даному провадженні виступають покази потерпілого та свідків. Отже останній, перебуваючи на свободі, може протиправно впливати на них з метою примусити до зміни показів задля уникнення покарання. При цьому підозрюваний усвідомлює, що у випадку протиправного впливу на свідка та потерпілого, що може мати наслідком зміну їх показів, у останнього створюються можливості зменшення доказової бази сторони обвинувачення або уникнення покарання взагалі. Водночас враховуючи схильність підозрюваного до насильства, ризик його протиправного впливу на потерпілого та свідків, у тому числі такого, що загрожуватиме їхньому життю та здоров`ю, у цьому провадженні є високим.

Отже, враховуючи важливість показів потерпілого та свідків у даному провадженні ризик протиправного впливу на них зі сторони підозрюваного є високоінтенсивним.

Ризик можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення обґрунтовується наступним.

Підозрюваний ОСОБА_4 на підставі вироку Деснянського районного суду міста Києва, відбував покарання за ч. 1 ст. 115 КК України тобто, за вчинення умисного вбивства, знаряддям вчинення якого був ніж, який останній завчасно взяв за місцем свого проживання. Такий спосіб вчинення злочину є повністю ідентичним і у даному провадженні. Вказані обставини дають підставу вважати, що підозрюваний має стійку схильність до вчинення насильницьких злочинів і відбуття ним тривалого покарання у виді 12 років позбавлення волі за попереднім злочином не призвело до його виправлення. Крім того, злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 останній вчинив через невеликий проміжок часу після свого звільнення умовно-достроково із виправної колонії, а саме через два роки і три місяці, при цьому не відбувши умовно-достроковий термін до кінця. Отже, підозрюваний має стійку антисоціальну поведінку і належний контроль за ним можливий лише в умовах ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий просив суд врахувати, що підозрюваний ОСОБА_4 утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Підозрюваний має молодий вік, за станом здоров`я може вільно пересуватися країною або виїхати на тимчасово окуповані території.

Крім того, просив врахувати ризик продовження чи повторення протиправної поведінки підозрюваного, який враховуючи його попередню судимість є високим.

Застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти росії» від 09.06.2005 року, «Фрізен проти росії» від 24.03.2005 року та «Ізмайлов проти росії» від 16.10.2008 року, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На переконання слідчого судді, наведені прокурором ризики є обґрунтованими та такими, що виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою. Встановлені під час розгляду обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які слідчий суддя вважає доведеними, та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , окрім вище викладених обставин, слідчий суддя у відповідності до положень ст. 178 КПК України враховує наявність доказів, що обґрунтовують підозру, які свідчать про обґрунтованість вказаних в клопотанні обставин, зухвалість вчиненого злочину, також слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я підозрюваного, відсутність підтвердження наявності міцних соціальних зв`язків підозрюваного.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

В даному випадку є виправданим застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на наявність ризиків, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які слідчий суддя вважає реальними та існуючими.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягає встановленню під час судового розгляду.

У ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Таким чином, відповідно до вказаної рекомендації, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо підозрюваного.

Викладене дає підстави вважати, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування, тому стосовно підозрюваного ОСОБА_4 необхідним є застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Аналізуючи наведені вище обґрунтування, враховуючи відомості про особу підозрюваного, характер вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов до вмотивованого висновку, що в разі обрання ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, це негативно впливатиме на хід досудового слідства у даному провадженні, може впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, вивчення даних щодо особи ОСОБА_4 , які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Задовольняючи клопотання про тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити розмір застави для ОСОБА_4 у розмірі двадцяти п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 40 * 3028 гривень = 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень 00 копійок.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 29, 3, 8, 29, 55 Конституції України, ст. ст. 3, 8, 9, 12, 42, 206, 208, 369-372, 376, 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання начальника СВ ВП № 2 Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001421 від 01 вересня 2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 58 (п`ятдесят вісім) діб, тобто до 30 жовтня 2024 року (включно).

Однозначно визначити розмір застави для ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у розмірі 40 * 3028 гривень = 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень 00 копійок.

Отримувач ТУ ДСА України в Київській області, код отримувача (код ЄДРПОУ) 26268119, банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ, рахунок одержувача UA0018661.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на зазначений рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державна установа Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , з-під варти, якщо відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання даного підозрюваного під вартою, та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Києво-Святошинського районного суду Київської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави:

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим в даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1