Справа № 351/2091/24 Номер провадження №1-кс/351/443/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м. Снятин

Слідчий суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Снятинського відділу Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчої СВ ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчої СВ ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Снятинського відділу Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та додані до клопотання матеріали кримінального провадження № 0000182 від 28.10.2024 стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горішнє Залуччя Снятинського району Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не має, не є особою з інвалідністю, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.11.2024 до слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області надійшло клопотання слідчої СВ ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Снятинського відділу Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 .

У клопотанні слідчого зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 27 жовтня 2024 року приблизно о 21:00 год. водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «AUDI A-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому в той час на передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а на задньому пасажирському сидінні перебували ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рухався по прямій ділянці автодорогою Т-0909 сполученням «Снятин-Косів-Старі Кути» в напрямку залізно-дорожнього переїзду в с. Хутір-Будилів Снятинської ТГ Коломийського району зі сторони села Горішнє Залуччя Снятинської ТГ Коломийського району.

Керуючи вказаним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_6 , не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачати, грубо порушуючи вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, будучи самовпевненим, розраховуючи на свій водійський досвід та навички керування транспортним засобом, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, маючи можливість завчасно оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, проявив неуважність до дорожньої обстановки, у темну пору доби не вибрав безпечної швидкості руху, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом, контролювати його рух та має змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не впорався з керуванням керованого ним транспортного засобу, виїхав на зустрічну смугу дороги, після чого виїхав за межі проїзної частини дороги, де допустив зіткнення з будівлею стрілочного поста № 1 по станції Снятин ДТГО «Львівська залізниця», внаслідок чого службове технічне приміщення стрілочного поста № 1 було пошкоджене, автомобіль марки «AUDI A-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зазнав значних механічних пошкоджень, а пасажир ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жит. АДРЕСА_2 , отримав тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 162м від 16.11.2024 у ОСОБА_8 наявні тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку 1 ст., закритого перелому лівої стегнової кістки із заміщенням відломків, закритого перелому 7-го ребра зліва, лівобічного пневмотораксу, котрі відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечним для життя.

При цьому водій ОСОБА_6 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, а саме:

п. 1.2, в якому зазначено, що в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів;

п. 1.5, відповідно до якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3, в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

є) не вчиняти дій, внаслідок яких може бути пошкоджено автомобільні дороги та їх складові, а також завдано шкоди користувачам;

п. 2.9, в якому вказано, що водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних речовин;

п. 12.1, який вказує, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 12.2, який вказує, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;

п. 12.3, у якому вказано, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, винним себе визнав повністю та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлені органом досудового розслідування.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

У клопотанні слідчого ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6 , який полягає в забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин кожного дня, на строк два місяці.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення клопотання.

Вислухавши сторону обвинувачення та сторону захисту, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного.

У судовому засіданні з досліджених матеріалів кримінального провадження встановлено, що 28.10.2024 до ЄРДР за № 0000182 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

31.10.2024 органом досудового розслідування складено письмове повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, та цього ж дня вручено останньому.

26.11.2024 органом досудового розслідування складено письмове повідомлення ОСОБА_6 про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, та цього ж дня вручено останньому.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, обґрунтовується наявними матеріалами кримінального провадження, а саме:

- висновком щодо результатів медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 29.10.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 30.10.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 30.10.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 30.10.2024;

- висновком судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/109-24/15559-

ІТ від 30.10.2024;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 31.10.2024.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені даною статтею.

Відповідно до ст. 17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Під час розгляду питання про обґрунтованість підозри слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини, викладена у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», згідно з яким факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Отже, слідчий суддя вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив інкримінований йому злочин, передбачений ч. 1 ст. 286-1 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, належить до категорії нетяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Розглядаючи питання доцільності обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує, що таке рішення обмежує його права і свободи та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. В той же час, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як вбачається з клопотання слідчого, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується наявність підстав для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , а саме:

- можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), про що свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення;

- можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) шляхом вмовляння або примушування їх до зміни своїх показань, про що свідчить факт особистого знайомства з ними та наявність довірливих відносин, а також той факт, що потерпілий та свідки станом на даний час, враховуючи принцип безпосередності, не надавали безпосередньо суду свої показання.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з прокурором у тому, що органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Отже, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, враховує: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; репутацію підозрюваного, який раніше не судимий; майновий стан підозрюваного, який офіційно не працює; сімейний стан підозрюваного, який не одружений не має на утриманні неповнолітніх дітей; міцність його соціальних зв`язків у місці постійного проживання.

Таким чином, ураховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючого ризику і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеному під час розгляду ризику, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне також покласти на ОСОБА_6 обов`язки, необхідність яких була доведена прокурором, строком на 60 днів, а саме:

- прибувати за першою вимогою до слідчого СВ ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, який здійснюватиме досудове розслідування, прокурора або суду;

- не відлучатися за межі с. Горішнє Залуччя Коломийського району Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання.

Керуючись ст. 110, 131, 132, 176-178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчої СВ ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Снятинського відділу Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , щоденно у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту протягом 60 днів з дня постановлення ухвали, тобто по 26 січня 2025 року включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 строком на 60 днів, а саме: по 26 січня 2025 року включно, наступні обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до слідчого СВ ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, який здійснюватиме досудове розслідування, прокурора або суду;

- не відлучатися за межі с. Горішнє Залуччя Коломийського району Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання.

Електронний засіб контролю до підозрюваного ОСОБА_6 не застосовувати.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити начальнику ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, на якого покласти організацію контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_6 під час дії у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1