Провадження №1-кп/522/589/24
УХВАЛА

11 листопада 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі об`єднані обвинувальні акти у кримінальних провадженнях №0000944 від 01.09.2022 року, №0001384 від 08.12.2022 року та №0000699 від 28 червня 2022 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Майори Біляївського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-01.03.2023 року Теплодарським міським судом Одеської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі (набрав законної сили 04.06.2024 року);

-10.03.2023 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі (набрав законної сили 10.01.2023 року),

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувають об`єднані обвинувальні акти у кримінальних провадженнях №0000944 від 01.09.2022 року та №0001384 від 08.12.2022 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про виділення в окреме провадження матеріалів кримінального провадження №0000944 від 01.09.2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України з огляду на те, що набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX.

Крім того, від обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_7 надійшла заява про застосування до нього вимог вищевказаного Закону та вирішення питання про закриття кримінального провадження за ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримали клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Суд встановив, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , завідомо знаючи, що на території України відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_8 від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, від 17.05.2022 р. №341/2022, затверджений Законом України від 18.05.2022 року №2263-IX, від 12.08.2022 №573/2022 затверджений Законом України від 15.08.2022 № 2500-IX) та відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022 року вчинив корисливий злочин при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 09.09.2022 року, близько 13.15 години, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщення роздягальні Одеського обласного благодійного фонду реабілітації дітей інвалідів «Майбутнє», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де в одній із шаф виявив рюкзак, у якому знаходився гаманець чорного кольору з грошовими коштами у сумі 1800 гривень, належний ОСОБА_9 , які визначив предметом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 впевнився в тому, що його дії будуть не помічені і його злочинним намірам ніхто не зашкодить, діючи повторно, таємно викрав з рюкзака майно належне ОСОБА_9 , а саме: гаманець чорного кольору, вартістю 100 гривень, в якому знаходились посвідчення водія на ім`я ОСОБА_9 , банківська картка АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , банківська картка АТ КБ «Приватбанк», № НОМЕР_2 , без матеріальної вартості, та грошові кошти в сумі 1800 гривень.

Виконавши всі дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 залишив місце вчинення ним кримінального правопорушення разом із викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Даним кримінальним правопорушенням ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 1900 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми діями скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, відповідно до якого ч.2 Статті 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» викладена в наступній редакції: «Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Пунктом 5 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпуктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 3028 грн.

Таким чином відповідно до статті 51 КУпАП (в редакції Закону станом на 09.08.2024 року), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 3028 грн. (2 ? (50% ? 3028)). З викладеного вбачається, що втратила чинність норма закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, а саме розмір дрібної крадіжки 0,2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, тобто 302,80 грн. (0,2 ? (50% ? 3028)), яка діяла до 09.08.2024 року.

Відповідно до положень ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Станом на 01.01.2022 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становив 2481 грн., то 0,5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян складає 1240 грн. 50 коп.

Згідно з обвинувальним актом сума викраденого 09.09.2022 року ОСОБА_4 майна становила 1900 гривень. Тому вказані дії ОСОБА_4 підпадають під адміністративне правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність, оскільки у 2022 році кримінальна відповідальність настає, якщо сума шкоди, завдана злочином, перевищує 1240,50 грн.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до абзацу четвертого частини сьомої статті 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав згоду на закриття кримінального провадження відносно нього з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 334 КПК України, матеріали кримінального провадження можуть виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч. 3 ст. 479-2 КПК України та позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , який надав згоду на закриття кримінального провадження відносно неї з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України підлягає виділенню в окреме провадження та закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту майна, який був накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 15.09.2022 року (справа №522/12050/22, провадження №1-кс/522/5554/22), оскільки у подальшому застосуванні такого арешту відпала потреба.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 5, ч. 4 ст. 185 КК України, ст.ст. 100, 174, 284, 334, 369-372, 376, 479-2 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_7 та прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 , задовольнити.

Матеріали кримінального провадження №0000944 від 01.09.2022 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, виділити в окреме провадження.

Кримінальне провадження №0000944 від 01.09.2022 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за епізодом, вчиненим 09.09.2022 року, закрити у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, вчиненого ОСОБА_4 , на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 15.09.2022 року (справа №522/12050/22, провадження №1-кс/522/5554/22), а саме на: гроші в сумі 2000 гривень, купюрами одна купюра номіналом 1000 гривень НБУ, серії АА6496160, та п`ять купюр номіналом 200 гривень НБУ, серії СЄ 8800022, УК 6910907, КВ 8573399, ЄШ 2284920, ЗВ 4720711, вилучені 09.09.2022 в ході затримання ОСОБА_4 та на гаманець чорного кольору, посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_9 , банківську карточку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , банківську карточку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , добровільно видані 10.09.2022 свідком ОСОБА_10 .

Речові докази: гроші в сумі 2000 гривень, купюрами одна купюра номіналом 1000 гривень НБУ, серії АА6496160, та п`ять купюр номіналом 200 гривень НБУ, серії СЄ 8800022, УК 6910907, КВ 8573399, ЄШ 2284920, ЗВ 4720711, вилучені 09.09.2022 в ході затримання ОСОБА_4 та на гаманець чорного кольору, посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_9 , банківську карточку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , банківську карточку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , добровільно видані 10.09.2022 свідком ОСОБА_10 , - вважати переданими власникам.

Ухвалу про закриття кримінального провадження направити до Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області для прийняття рішення в порядку КУпАП України.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1