ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

26 серпня 2024 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

під час судового розгляду кримінального провадження № 0000716 від 07.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, розглянувши угоду про примирення,

ВСТАНОВИВ:

29.07.2024 до суду було надано угоду про примирення укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_6 .

Захисник обвинуваченого - ОСОБА_6 просив затвердити вказану угоду про примирення.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив затвердити угоду про примирення та зауважив, що відшкодував потерпілому завдану шкоду, а саме витрати на лікування.

Потерпілий ОСОБА_5 наголошував на тому, що обвинуваченим ОСОБА_4 йому було відшкодовано завдану шкоду, не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Прокурор просив відмовити у затвердженні угоди про примирення, судове провадження продовжити у загальному порядку. Прокурор подав до суду заперечення щодо затвердження угоди, в яких зазначив, що згідно змісту зазначеної угоди, сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Прокурора наголосив, що в угоді про примирення наводяться пом`якшуючі обставини, які є підставою для застосування ст. 69 КК України, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування потерпілому завданого збитку (заподіяної шкоди). Проте, які саме обставини істотно зменшують суспільну небезпеку вчиненого ним злочину та слугують підставами для застосування ст. 69 КК України, на думку прокурора, належним чином не обґрунтовано. Прокурор вказує на те, що на даний момент, судом не досліджені обставини вчиненого злочину та ставлення ОСОБА_4 до вчиненого. Між тим, ОСОБА_4 вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, чим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження. На думку прокурора, в разі затвердження судом погодженого сторонами угоди про примирення, покарання не буде відповідати ні ступеню суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, ні особі обвинуваченого, а відтак свідчить про неможливість досягнення мети покарання. Затвердження угоди про примирення з зазначеною в ній мірою покарання може призвести до неправильного застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки не сприяє меті покарання - виправленню засудженого і попередженню нових злочинів та є невиправдно м`яким заходом примусу, який не можна вважати справедливим, пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного.

Перевіривши угоду про примирення, вислухавши позицію прокурора, обвинуваченого, його захисника та потерпілого, суд встановив наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Виходячи зі змісту п. 1 ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє у затвердженні угоди якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Статтею 65 КК України, передбачено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно ч. 1 ст. 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

29.07.2024 під час судового розгляду між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_6 на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладена угода про примирення.

Згідно з даною угодою потерпілий і обвинувачений узгодили покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме: із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. До того ж, у вказаній угоді про примирення зазначено, що в матеріалах справи міститься декілька обставин, які пом`якшують вину ОСОБА_4 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що з урахуванням особи обвинуваченого дає підстави, у відповідності до положень ст. 69 КК України, застосувати до останнього основне покарання, нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 1 ст. 286-1 КК України. Зокрема обставинами, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення вказано щире каяття, повне визнання вини у скоєнні кримінального правопорушення, активна допомога органу досудового розслідування під час проведення досудового слідства у даному кримінальному провадженні, про що свідчить його поведінка та готовність нести покарання за вчинене, а також те, що останній раніше до кримінальної відповідальності не притягався, а також добровільно відшкодував завдану потерпілому шкоду.

Слід зазначити, що визначене в угоді основне покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн., яке було узгоджено сторонами угоди про примирення, об`єктивно не узгоджується із вимогами ст. 65 КК України та не враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, тому, на думку суду, такі умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

При цьому, слід зауважити, що в обвинувальному акті зазначена лише одна обставина, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , а саме: щире каяття.

Слід також зазначити, що в угоді відсутнє належне обґрунтування підстав для застосування у даному випадку положень ч. 1 ст. 69 КК України.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для затверджені угоди про примирення, а тому у її затвердженні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 474, 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у затвердженні угоди про примирення від 29 липня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000716 від 07.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7