Справа № 635/1866/19
Провадження по справі 1-в/635/511/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2024 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області, подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Корочич Харківського району Харківської області, до засудження мешкав: АДРЕСА_1 , за національністю: українець, громадянин України, не одружений, не працюючий, освіта неповна вища, раніше судимого:

- 08.02.2011 року Харківським районним судом Харківської області за ст. 185 ч.1, 185 ч.3, 70, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 28.03.2012 року Харківським районним судом Харківської області за ст. 185 ч.3, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 21.02.2014 року умовно достроково на невідбутий строк 10 місяців 27 днів;

- 20.10.2014 року Дергачівським районним судом Харківської області за ст. 15 ч.2-185 ч.3, 68 ч.3, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 27.06.2017 року за відбуттям строку покарання;

- 23.08.2018 року Харківським районним судом Харківської області за ст. 185 ч.3, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 15.08.2019 року Жовтневим районним судом міста Харкова за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі.

Засудженого: 17 січня 2020 року Харківським районним судом Харківської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 серпня 2019 року, більш суворим призначеним за даним вироком до відбуття 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 23 серпня 2018 року, до відбуття 5 років 6 місяців позбавлення волі.

В С Т А Н О В И В:

01 серпня 2024 рокуначальник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 звернувся з поданням про умовно-дострокове звільнення від призначеного покарання засудженого ОСОБА_5 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 серпня 2024 року вищевказане клопотання передано в провадження судді ОСОБА_1 .

Згідно частини 1 статті 539 Кримінального процесуального Кодексу України (далі- КПК України), питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до положень частини 4 статті 539 КПК України при вирішенні судом питань, пов`язаних із виконанням вироку у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час місця розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, інші особи у разі необхідності.

Засуджений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився,надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Прокурор ОСОБА_3 , у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Представник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_8 , в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд, заслухавши засудженого, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, дійшов таких висновків.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 17 січня 2020 року за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 серпня 2019 року, більш суворим призначеним за даним вироком до відбуття 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 23 серпня 2018 року, до відбуття 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженому рахується з 06 квітня 2019 року, кінець строку 06 жовтня 2024 року. Станом на 17.07.2024 фактично відбутий строк покарання 5 (п`ять) років 3 (три) місяці 11 (одинадцять) днів.

Разом з тим, згідно з роз`ясненнями п.п. 2, 17 постанови №2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно з характеристикою, наданою начальником відділення соціально-психологічної служби ОСОБА_9 , погодженої в.о. заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_10 , затвердженої начальником Державної установи « Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_11 24 липня 2024 року, засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання в ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» з 19.03.2021 характеризується негативно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за оцінюваний період шість раз порушував режим тримання, але в наслідок проведеної виховної роботи змінив поведінку на кращу, заохочувався чотири рази.

Питання щодо можливого застосування ст. ст. 100, 101 КВК України було розглянуто 07 квітня 2021 року. Засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми, як особі яка не стає на шлях виправлення.

Згідно витягу з протоколу № 5 від 02 лютого 2022 року засідання комісії Державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» по розгляду матеріалів щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст.82 К України, засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми, як особі яка не стала на шлях виправлення.

Питання щодо можливого застосування ст. 81 КК України було розглянуто 07 грудня 2022 року. Засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми, як особі яка не довела свого виправлення.

Згідно витягу з протоколу № 36 від 24 липня 2024 року засідання комісії Державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» по розгляду матеріалів щодо умовно-дострокового звільнення на підставі ст.81 К України, засуджений може бути представлений до умовно-дострокового звільнення, як особа, яка довела своє виправлення.

Згідно довідки про працевлаштування засудженого ОСОБА_6 в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)» останній з березня 2021 року за весь час відбування покарання працював два місяці у 2021 році, чотири місяці у 2023 році та п`ять місяців у 2024 році.

За вироком Харківського районного суду від 17 січня 2020 року ОСОБА_6 має судові витрати на користь держави за проведення експертиз на суму 28527 грн, на користь фізичних осіб 10522,88 грн. На адресу установи виконавчих листів не надходило, утримань з особового рахунку не було. Достроково відшкодовано 823 грн.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення встановлено, що засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання має чотири заохочення за період з 05.07.2022 по 22.04.2024 та шість стягнень за період з 08.02.2021 по 08.11.2022 за невиконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки.

Окрім цього, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_6 оцінено як середній, ризик ймовірної небезпеки для суспільства середній.

Згідно з висновком щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_6 засуджений став на шлях виправлення (довів своє виправлення) та може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Водночас, аналізуючи поведінку засудженого та дослідивши матеріали особової справи засудженого, які відображають процес його виправлення за весь час відбування покарання, судом встановлено, що виправлення засудженого не мало систематичного характеру, оскільки останній, як вбачається із його характеристик затверджених 07 квітня 2021 року, 02 лютого 2022 року, 07 грудня 2022 року за час відбування покарання - характеризувався негативно, порушував режим тримання, за що має шість стягнень, за час відбування покарання, працював незначними періодами, по три-чотири місяці на рік, не в повній мірі усвідомлює, що саме треба змінювати, має середню мотивацію змінити своє життя на краще.

Відтак, вважати, що засуджений протягом всього періоду часу відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення підстав немає.

Наявність заохочень, або їх відсутність, факт залучення засудженого до праці, дотримання ним правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, дбайливого ставлення до майна установи та наявність заохочень протягом останнього року не є безумовною підставою для прийняття рішення про його умовно-дострокове звільнення з урахуванням наведеного вище. Наявність місця проживання у засудженого заслуговує на увагу, проте не є визначальною підставою для застосування до засудженого положень ст. 81 КК України з огляду на всі обставини у сукупності.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002, звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» судом роз`яснено, що суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи та інше.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.

При прийнятті такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою (тобто цим засудженим), так і іншими особами.

Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи з місць позбавлення волі, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового злочину.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу засудженого, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, поведінку та спосіб життя за весь час відбуття покарання, суд приходить до переконання, що мета покарання щодо виправлення ОСОБА_6 в даному випадку не досягнута, представником установи на даний час не додано до подання в достатній мірі належних та допустимих доказів того, що засуджений ОСОБА_6 на даний час довів перед судом, що своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці останній став на шлях виправлення, а тому суд вважає неможливим застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від призначеного покарання засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1