1-в/205/646/24
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення засудженого від призначеного судом покарання, відповідно до ч. 2 ст. 74 Кримінального кодексу України (далі КК),

ВСТАНОВИВ :

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання засудженого, відповідно до якого останній просить привести у відповідність його покарання, у зв`язку з набуттям чинності Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 року та декриміналізації вчиненого ним діяння.

В судове засідання прокурор, представник установи виконання покарань не з`явились, що, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 Кримінального-процесуального кодексу України (далі КПК), не є перешкодою для розгляду подання у їх відсутність. Від засудженого ОСОБА_3 до суду надійшла заява про розгляд клопотання у його відсутність. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК.

Суд, вивчивши доводи клопотання, дослідивши матеріали особової справи засудженого, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» за вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2021 року, яким він засуджений за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 9 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13.10.2021, ОСОБА_3 визнано засудженим до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць.

При цьому, вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13.10.2021 ОСОБА_3 визнано винуватим за ч. 1 ст. 162 КК та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 71 КК до покарання призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання, за попереднім вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12.02.2018 року і остаточно призначено ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 4 місяці.

Так, вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2021 року ОСОБА_3 визнано винуватим у тому, що він 31.08.2020 викрав майно потерпілого ОСОБА_4 на суму 2344 гривні 80 копійок, 17.09.2020 викрав майно ОСОБА_5 на суму 1571 гривня, 26.02.2021 викрав майно ОСОБА_6 на суму 1275 гривень, 28.02.2021 викрав майно ОСОБА_7 на суму 2012 гривень 40 копійок, 18.01.2021 викрав майно ОСОБА_8 а суму 7868 гривні 52 копійки та 28.02.2021 викрав майно ОСОБА_9 на суму 266 гривень 54 копійки.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185, 190 КК, у 2020 році становила 2102 грн.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185, 190 КК, у 2021 році становила 2270 грн.

Разом з цим, вартість майна, у викрадені якого визнано винуватим ОСОБА_3 , за епізодами злочинної діяльності від 17.09.2020, 26.02.2021, 28.02.2021 та 28.02.2021, не перевищує суми двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння, у зв`язку з чим клопотання засудженого в цій частині підлягає задоволенню, а вказані епізоди злочинної діяльності підлягають виключенню з вироку.

В той же час, сума викраденого майна за епізодами від 31.08.2020 та 18.01.2021 перевищує суми двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння, у зв`язку з чим клопотання засудженого в цій частині не підлягає задоволенню.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон № 3886-IX) внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), зокрема до ст. 51 КУпАП, якими змінено в бік збільшення (до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) поріг відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

На час, до якого відносяться діяння, за вчинення яких засуджено ОСОБА_3 , положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 (далі Закон № 3886-ІХ).

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції, якою збільшено розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який застосовується для визначення кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення.

При цьому, суд враховуючи правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суд, який мітиться у Постанові від 07.10.2024 року у справ № 278/1566/21, виходить з того, що Закон № 3886-ІХ є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК).

Отже, має місце декриміналізація діянь, які полягають у крадіжці майна або заволодінні майном шляхом обману або зловживанні довірою (шахрайство), вартість яких на момент вчинення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а відтак суд доходить висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь, за вчинення яких було засуджено ОСОБА_3 , у зв`язку з чим клопотання засудженого підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема, про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст. 2, 372, 537-539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення його від призначеного судом покарання, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК задовольнити частково.

Виключити з мотивувальної частини вироку Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2021 року посилання на вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень за епізодами злочинної діяльності від 17.09.2020, 26.02.2021, 28.02.2021 та 28.02.2021.

Вважати ОСОБА_3 засудженим вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2021 року за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1, 4 ст. 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.

В задоволенні іншої частини клопотання засудженого ОСОБА_3 відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити адміністрації Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» для ознайомлення засудженого та негайного виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1