Номер провадження:1-кс/521/3545/24
УХВАЛА

15 листопада 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання т.в.о. слідчого СВ Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000795 від 04.11.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Сарата Саратського району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з клопотання слідчого, ОСОБА_4 , працював на протязі останніх трьох років на посаді управляючого (відповідального/старшого за зміну) підприємства «Лав лаваш» із неофіційним працевлаштуванням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, приблизно у лютому 2024 року на території вказаного підприємства ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишив автомобіль марки «Cheri Amulet», бежевого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 », який на праві користування належав потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для здійснення подальшого ремонту вказаного транспортного засобу. При цьому, ОСОБА_7 передав ключі від вказаного автомобілю ОСОБА_4 для здійснення переміщення транспортного засобу у разі, якщо він буде заважати у проїзді фур на території підприємства.

У подальшому, у жовтні 2024 року, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебував на території підприємства «Лав лаваш», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де працював на посаді технолога вказаного підприємства, та маючи при собі ключі від автомобілю марки «Cheri Amulet», бежевого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 », у останнього виник умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 сів за кермо автомобілю марки «Cheri Amulet», бежевого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 », за допомогою наявного у останнього ключа, завів його та в подальшому почав управляти та користуватися даним автомобілем на власний розсуд, тим саме заволодів вказаним транспортним засобом, який належить ОСОБА_8 , спричинивши при цьому останньому матеріальну шкоду на суму 70 000 гривень.

Крім цього, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ХІ від 24.02.2022, на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжено, останній раз Указом Президента України № /2024 від 23.07.2024, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №3891-IX від 23.07.2024, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.10.2024 у вечірній час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебував у цеху, що розташований на території підприємства «Лав лаваш» за адресою: АДРЕСА_2 , де працював на посаді управляючого (відповідального/старшого за зміну) вказаного підприємства з неофіційним працевлаштуванням.

У подальшому, у ОСОБА_4 під час перебування у цеху підприємства «Лав лаваш», виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення майна, що належить директору підприємства ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме грошових коштів у розмірі 20 020 гривень, що перебували у столі вказаного цеху.

Надалі, того ж дня ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, перебуваючи у приміщенні цеху даного підприємства, визначивши грошові кошти, що знаходиться у столі, об`єктом свого злочинного посягання, впевнившись, що його дії залишаються непомітними для сторонніх осіб, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, суспільну небезпечність наслідків та бажаючи їх настання, таємно викрав грошові кошти у розмірі 20 020 гривень, які належать ОСОБА_9 .

У подальшому ОСОБА_10 , із місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 20 020 гривень.

ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану та ч. 1 ст. 289 КК України у незаконному заволодінні транспортним засобом.

08.11.2024 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 289 КК України.

За переконанням слідчого, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 289 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінального правопорушення від 04.11.2024, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 04.11.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 04.11.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 04.11.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 07.11.2024, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінального правопорушення від 06.11.2024, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 06.11.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 06.11.2024, протоколом огляду місцевості від 06.11.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором Малиновської окружної прокуратури міста Одеси про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби стосовно ОСОБА_10 , мотивуючи клопотання тим, що у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний матиме можливість вчинити дії, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор підтримав клопотання слідчого, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_10 такий запобіжний захід.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_10 підтримав думку свого захисника.

Вивчивши клопотання та додані матеріали, які обґрунтовують його доводи, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частина 2 ст. 177 КПК України закріплює, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Так, у своєму клопотанні слідчий зазначає, що згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби до підозрюваного ОСОБА_10 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Зокрема, доказами на обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органу досудового розслідування або суду вказує те, що останній підозрюється у вчиненні двох кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким злочином, та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Вказані обставини самі по собі можуть бути мотивом та підставою для підозрюваного вчиняти дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки, відповідно до практики ЄСПЛ, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту вбачається обґрунтованим.

На наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення), вказує той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 ніде не працює, не має законного джерела доходу, що може спонукати його до вчинення нових злочинів, із метою отримання коштів для забезпечення власного проживання.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя також враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з характеру та обставин інкримінованих злочинів, беручи до уваги особу підозрюваного, можна дійти висновку про те, що у разі застосування менш суворого запобіжного заходу буде неможливо запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків.

Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе гарантувати належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та перешкодити ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, у практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення особою тяжкого злочину на початковому етапі розслідування виправдовує тримання його під вартою. Хоча, поряд з цим Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»).

За вказаних підстав, слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби до підозрюваного ОСОБА_4 буде достатнім та необхідним для належної поведінки підозрюваного, оскільки підстав для застосування більш суворого запобіжного заходу на даний час, під час розгляду клопотання, слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 369 - 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання т.в.о. слідчого СВ Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000795 від 04.11.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно відносно ОСОБА_4 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло з 22 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за їх викликом;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення.

Контроль за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, покласти на співробітників Відділення поліції №1 Білгород Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 53 днів, тобто в межах строку досудового розслідування, і обчислюється з моменту ухвалення, тобто з 15.11.2024. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 06.01.2025.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_14