Провадження № 1-кс/686/6409/24
31 липня 2024 року м. Хмельницький
Прокурор Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт автомобіля «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходяться на території ВнП №4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вищевказаним автомобілем.
В обґрунтування даного клопотання прокурор зазначив, що 26.07.2024, близько 11 години 30 хвилин, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем "Toyota Avensis" д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Ціолковського, зі сторони вул. Булаєнка в напрямку вул. Грушевського, м. Красилів, поряд приміщення супермаркету "АТБ", допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину в невстановленому для цього місці з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля.
Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому плесневих кісток лівої стопи. Була доставлена до КНП "Красилівська багатопрофільна лікарня", де їй було надано допомогу та відпущено без госпіталізації.
26.07.2024, під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди в м. Красилів, Хмельницької області, по вулиці Ціолковського, 3, поряд приміщення «АТБ № 1143», було вилучено автомобіль «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 , який було поміщено на територію ВнП №4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, що розташована за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, м. Красилів, вул. Грушевського, 46.
27.07.2024 згідно ст.ст. 98, 100 КПК України автомобіль «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, так як він являється матеріальним об`єктом, знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
В ході проведення слідчо-оперативних заходів встановлено, що станом на 26.07.2024 власником автомобіля «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 18.12.2019, являється ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а користувачем автомобіля є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож: АДРЕСА_2 .
Володілець транспортного засобу ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив про необхідність користування транспортним засобом та заперечив проти задоволення клопотання, зазначивши, що надасть транспортний засіб для проведення слідчих дій.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, зазначивши про необхідність проведення судової інженерно-технічної експертизи технічного стану транспортного засобу, призначеної 29.07.2024.
Дослідивши надані матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.
Матеріали клопотання свідчать, що зазначений транспортний засіб безпосередньо контактував із потерпілою, яка зазнала травм внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Отже, вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Постановою слідчого ОСОБА_7 від 29.07.2024 у кримінальному провадженні призначена судова інженерно-технічна експертиза технічного стану транспортного засобу "Toyota Avensis" д.н.з. НОМЕР_1 .
Отже, матеріали провадження свідчать, що на цій стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цій стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту, зокрема на час проведення судової інженерно-технічної експертизи.
Ненакладення арешту на вилучене майно із забороною права на відчуження, розпорядження та користування майном або менш обтяжливий спосіб його накладення може призвести до втрати слідів дорожньо-транспортної пригоди, ремонту або відчуження майна, що, в свою чергу, призведе до втрати доказів у кримінальному провадженні і перешкодить досягненню мети кримінального провадження.
Разом із цим, слідчий суддя зазначає, що арешт майна є тимчасовим заходом. У разі встановлення обставин, за яких в подальшому застосуванні цього заходу буде відсутня потреба, він може бути скасований повністю або частково слідчим суддею, зокрема за клопотанням власника майна.
За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Виконання ухвали покласти на слідчого ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 .
Ухвала про арешт виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя