Провадження № 1-в/375/19/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про звільнення від відбування покарання

16 серпня 2024 року с Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Рокитне подання начальника Білоцерківського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, засудженого вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.02.2022 року за ст. 366-3 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт,

В С Т А Н О В И В :

Начальник Білоцерківського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 звернувся до суду із поданням про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку відносно засудженого ОСОБА_5 , засудженого вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.02.2022 року за ст. 366-3 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт,

Подання мотивоване тим, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.02.2022 року визнано винуватим ОСОБА_5 за ст. 366-3 КК України, та призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт.

Вирок набрав законної сили 17.03.2022 року.

До Білоцерківського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області вирок був направлений на виконання 16.04.2022 року, та прийнято до виконання 23.04.2022 року.

Відповідно до вимог ч. 1 п.1 ст. 80 КК України слідує, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк 2 роки, та до закінчення строку виконання вироку засуджений не вчинив нового злочину.

Відповідно до інформації УІАП ГУНП у м. Києві № 2505 від 03.05.2024 року фактів вчинення кримінального правопорушення не виявлено.

Прокурор не заперечував щодо звільнення ОСОБА_5 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Представник «Центру пробації» у судовому засіданні подання підтримав, просив задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду подання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вислухавши думку прокурора та представника "Центру пробації", вивчивши подання, приходить до наступних висновків.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.02.2022 року визнано винуватим ОСОБА_5 за ст. 366-3 КК України, та призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт.

З Довідки Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Київській області № 149 від 16 травня 2024 року вбачається, що засуджений ОСОБА_5 до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася.

З Довідки командира військової частини НОМЕР_1 № 1/37/367 від 10.01.2024 вбачається, що молодший сержант ОСОБА_5 по мобілізації перебуває на військовій службі з 25.02.2022 року.

Кримінальне законодавство встановлює правило, згідно з яким звільненню від відбування покарання підлягають особи, відносно яких строки давності виконання обвинувального вироку закінчилися. Під давністю виконання обвинувального вироку розуміється сплив встановлених у законі строків з дня набрання чинності обвинувальним вироком, що виключає виконання призначеного судом покарання. Нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку передбачено ст. 80 КК України.

Відповідно до ст. 537, 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом, який ухвалив вирок за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Частинами 3, 4 ст. 80 КК України встановлено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Таким чином, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання. За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах подання відсутні дані про ухилення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, та про вчинення ним нового кримінального правопорушення до закінчення строку давності, то підстави вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався, відсутні.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання. Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2022 року, факт ухилення ОСОБА_5 від відбування покарання не встановлений, суд вважає, що подання начальника Білоцерківського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку відносно ОСОБА_5 , засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, у виді 150 годин громадських робіт, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання начальника Білоцерківського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку відносно засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

ОСОБА_5 , засудженого 14 лютого 2022 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ст. 366-3 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт звільнити у зв`язку з закінченням строків давності його виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області.

Головуюча суддя ОСОБА_1