Справа № 603/672/24
Провадження № 1-в/603/20/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду

клопотання провідного інспектора Чортківського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області

про вирішення питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків щодо засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , судимого

за участі:

засудженого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 .

провідного інспектора Чортківського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

До Монастириського районного суду Тернопільської області надійшло клопотання провідного інспектора Чортківського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області про вирішення судом питання про застосування до засудженого ОСОБА_3 покарання за наявності двох вироків.

Клопотання мотивоване тим, що 30.04.2024 року на виконання Чортківського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області надійшов вирок Садгірського районного суду м. Чернівці від 15.03.2024 року (набрав законної сили 15.04.2024 року) щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України та призначено йому покарання, узгоджене в угоді про визнання винуватості, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з конфіскацією та знищенням незаконно вироблених товарів. Па підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_3 , від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку - 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені па нього обов`язки. На підставі п.1, п.2 ч. 1, п.2 ч. 3 ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_3 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питані, пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

11.06.2024 року до Чортківського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр нробації» в Тернопільській області надійшов вирок Білгород-Дпістровського міськрайонного суду Одеської області від 19.03.2024 року (набрав законної сили 19.04.2024 року) щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України та призначено йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 11.03.2024 покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з конфіскацією та знищенням незаконно вироблених товарів (тютюнових виробів), знарядь виробництва, сировини для їх виготовлення. Па підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки. Відповідна до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

У зв`язку із вище наведеним, провідний інспектор Чортківського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області просить вирішити питання про застосування покарання, щодо ОСОБА_3 за наявності кількох вироків.

Провідний інспектор Чортківського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області в судовому засіданні клопотання підтримала та просить його задовольнити з підстав зазначених в ньому

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що в даному випадку слід виконувати кожен вирок окремо.

Засуджений ОСОБА_3 погодився з поясненнями прокурора щодо необхідності виконувати кожен вирок окремо.

Суд, заслухавши пояснення провідного інспектора Чортківського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області, думку прокурора, засудженого, проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов такого висновку.

Так, на виконанні Чортківського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр нробації» в Тернопільській області знаходяться: вирок Садгірського районного суду м. Чернівці від 15.03.2024 року (набрав законної сили 15.04.2024 року) щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та вирок Білгород-Дпістровського міськрайошюго суду Одеської області від 19.03.2024 року (набрав законної сили 19.04.2024 року) щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вищевказаних вироків ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на один рік по вироку Садгірського районного суду м. Чернівці від 15.03.2024 року та на два роки по вироку Білгород-Дпістровського міськрайонного суду Одеської області від 19.03.2024 року.

Так, відповідно до п.11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Із змісту даної статті вбачається, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися на стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за правилами ст. 71 КК України (п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»).

Як вбачається з матеріалів справи, вищезазначені вироки відносно ОСОБА_3 набрали законної сили та усі направлені на виконання до Чортківського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр нробації» в Тернопільській області, де перебувають на виконанні.

Згідно роз`яснень, котрі містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку у першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

За аналогією можна зробити висновок, що й у разі, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку у першій справі та, як встановлено у судовому засіданні, навіть до вчинення злочину, за який вона була засуджена першим вироком, інший злочин, за який до неї знову було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається та кожен вирок виконується самостійно.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Згідно зі ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 1 КК України та ст. 2 КПК України завданням Кримінального кодексу України та кримінального провадження є захист особи, охорона її прав, свобод та законних інтересів.

Також, суд звертає увагу на роз`яснення, викладені в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з яких вбачається, що не підлягають розгляду у порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Зокрема, відповідно до роз`яснень, котрі містяться у вищезазначеній постанові, не можна уточнювати призначене покарання (як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зі ст. 43 КК України (1960 року на сьогодні ст. 71 КК України) не було вирішено.

Крім того, у порядку передбаченому розділом VІІІ КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків, лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду у такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Разом з цим, відповідно до правової позиції, викладеної у правовому висновку Верховного Суду від 27 березня 2018 року (провадження N 51-717км18) у справі N754/2749/17 щодо застосування ч. 1 ст. 4 ст. 70 КК України, зокрема, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від проходження покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку іншого злочину, за який вона засуджена до покарання, що стало реальним, або звільняється від здійснення покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань - не допускається, а за таких умов кожний вирок виконуватися самостійно.

Суд не вбачає перешкод для самостійного виконання двох вищезазначених вироків суду відносно засудженого ОСОБА_3 , оскільки інший злочин ним вчинено до постановлення попереднього вироку, а не під час іспитового строку.

Суд вважає за необхідне вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків шляхом їх самостійного виконання.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання провідного інспектора Чортківського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженої ОСОБА_3 - задовольнити.

Визначити порядок застосування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вироками: Садгірського районного суду м. Чернівці від 15.03.2024 року (набрав законної сили 15.04.2024 року) та Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.03.2024 року (набрав законної сили 19.04.2024 року) шляхом їх самостійного виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1