Справа № 639/7004/24
Провадження № 1-кс/639/1419/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001037 від 22.10.2024,

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001037 від 22.10.2024.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що у проваджені СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001037 від 22.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснює Новобаварська окружна прокуратура м. Харкова Харківської області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.10.2024 приблизно о 10 год. 30 хв за адресою АДРЕСА_1 , невстановлені особи відкрито, з застосуванням насильства, що не є небезпечним для здоров`я, заволоділи мобільним телефоном та грошовими коштами, що належать гр. ОСОБА_4 , тим самим спричинив останньому збитки.

Невідкладно, 22.10.2024 старшим слідчим СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області в складі СОГ-1 було здійснено виїзд на місце події за адресою АДРЕСА_2 , на відкриту ділянку місцевості біля буд. 54.

Під час огляду місця події, 22.10.2024 у період часу з 14 години 13 хвилин по 14 годину 42 хвилин старшим слідчим СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 виявлено та в подальшому вилучено наступне:

Грошові кошти у сумі 20 тисяч 425 гривень, які поміщені до сейф - пакету НПУ ICR № 0011987 з пояснювальним написом;

Грошові кошти у сумі 19400 гривень поміщені до сейф-пакету НПУ WAR 0068153 з пояснювальним написом;

Мобільний телефон REDMI NOTE 13 256 Gb IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який поміщений до сейф-пакету НПУ ICR0012059 з пояснювальним написом;

Банківська картка № НОМЕР_3 поміщена до паперового конверту з пояснювальним написом та підписами учасників слідчої дії.

Фактичним власником вилученого майна є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , к.тел. НОМЕР_4 .

Встановлено, що вищезазначене майно імовірно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та повинно бути використано для проведення подальших слідчих (розшукових) дій, має значення для подальшого встановлення кола осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На теперішній час триває проведення слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Відсутність рішення про накладення арешту на вилучене майно унеможливлює належне проведення слідчих (розшукових) дій з таким майном.

У зв`язку з чим з метою забезпечення збереження речових доказів та для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та використання в подальшому в протиправній діяльності виникла необхідність в накладенні арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Так, згідно положень ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого від 22.10.2024 вищевказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0001037 від 22.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у зв`язку з чим наявна необхідність у проведенні слідчих дій з вилученим майном щодо арешту якого звертається сторона досудового розслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Також, враховуючи, що вилучене майно, відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, а саме об`єкти які, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, є необхідність у накладенні на них арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КК України, шляхом заборони здійснювати його відчуження та розпорядження ними.

Крім того, ч. 1 та ч. 2 ст. 100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з чим є необхідним накладення арешту на зазначене майно.

На підставі вищевикладеного, у сторони обвинувачення виникла необхідність у накладення арешту на вилучене майно а саме:

Грошові кошти у сумі 20 тисяч 425 гривень, які поміщені до сейф - пакету НПУ ICR № 0011987 з пояснювальним написом; Грошові кошти у сумі 19400 гривень поміщені до сейф-пакету НПУ WAR 0068153 з пояснювальним написом; Мобільний телефон REDMI NOTE 13 256 Gb IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який поміщений до сейф-пакету НПУ ICR0012059 з пояснювальним написом; Банківська картка № НОМЕР_3 поміщена до паперового конверту з пояснювальним написом та підписами учасників слідчої дії, з позбавленням права на володіння, користування, відчуження та розпорядження зазначеним майном.

Фактичним власником вилученого майна є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , к.тел. НОМЕР_4 .

Таким чином, встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, з метою повного, об`єктивного та всебічного встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення, забезпечення в якості речових доказів вказаного майна, виникла необхідність у накладенні арешту на майно.

Завданням арешту вищевказаного майна є запобігання можливості особам у яких воно вилучено, приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі, відчуження, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, в ході досудового розслідування встановлені відомості, які свідчать про те, що вилучене майно становить суттєве значення для досудового розслідування.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, звернувся із заявою, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, вимоги клопотання підтримав, просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 належним чином був повідомлений про час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явився. Звернувся до слідчого судді з заявою, в якій зазначив, що проти накладення арешту на його майно не заперечує, просить розгляд клопотання проводити без його участі.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Перевіривши доводи поданого клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом. Документи є речовими доказами, якщо вони містять вищевказані ознаки.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Судовим розглядом встановлено наступне.

Наразі триває досудове розслідування в кримінальному провадженні, яке внесено в ЄРДР за № 0001037 від 22.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яким встановлено, що 22.10.2024 приблизно о 10 год. 30 хв за адресою АДРЕСА_1 , невстановлені особи відкрито, з застосуванням насильства, що не є небезпечним для здоров`я, заволоділи мобільним телефоном та грошовими коштами, що належать гр. ОСОБА_4 , тим самим спричинив останньому збитки.

Невідкладно, 22.10.2024 старшим слідчим СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області в складі СОГ-1 було здійснено виїзд на місце події за адресою АДРЕСА_2 , на відкриту ділянку місцевості біля буд. 54.

Під час огляду місця події, 22.10.2024 у період часу з 14 години 13 хвилин по 14 годину 42 хвилин старшим слідчим СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 виявлено та в подальшому вилучено наступне:

- грошові кошти у сумі 20 тисяч 425 гривень, які поміщені до сейф - пакету НПУ ICR № 0011987 з пояснювальним написом;

- грошові кошти у сумі 19400 гривень поміщені до сейф-пакету НПУ WAR 0068153 з пояснювальним написом;

- мобільний телефон REDMI NOTE 13 256 Gb IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який поміщений до сейф-пакету НПУ ICR0012059 з пояснювальним написом;

- банківська картка № НОМЕР_3 поміщена до паперового конверту з пояснювальним написом та підписами учасників слідчої дії.

Фактичним власником вилученого майна є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , к.тел. НОМЕР_4 .

Постановою слідчого від 22.10.2024 вищевказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0001037 від 22.10.2024.

Власник вилученого майна є: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , к.тел. НОМЕР_4 .

Стороною обвинувачення доведено, що вилучені речі мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вказаного майна, в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України сторона обвинувачення в цій частині довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Таким чином, без накладання арешту на вищевказане майно в подальшому воно може бути приховане, знищене або передано третім особам. Накладення арешту на вилучене майно необхідно з метою забезпечення збереження речового доказу, у зв`язку з чим клопотання прокурора про арешт майна є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001037 від 22.10.2024 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, що вилучене 22.10.2024 під час проведення огляду місця події та належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- грошові кошти у сумі 20 тисяч 425 гривень, які поміщені до сейф - пакету НПУ ICR № 0011987 з пояснювальним написом;

- грошові кошти у сумі 19400 гривень поміщені до сейф-пакету НПУ WAR 0068153 з пояснювальним написом;

- мобільний телефон REDMI NOTE 13 256 Gb IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який поміщений до сейф-пакету НПУ ICR0012059 з пояснювальним написом;

- банківська картка № НОМЕР_3 поміщена до паперового конверту з пояснювальним написом та підписами учасників слідчої дії.

Майно, на яке накладено арешт, зберігати у встановленому законодавством порядку.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1