Справа № 297/2803/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження у кримінальному провадженні №11-кп/4806/453/24 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 04 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 04 липня 2024 року задоволено клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000431 від 09.05.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Обрано щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Щорськ, Криничанського району, Дніпропетровської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням розміру застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок, тобто по 02 вересня 2024 року.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі. У разі внесення застави у визначеному розмірі ОСОБА_6 повинен бути звільнений з-під варти. З моменту звільнення ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави, він та заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі звільнення ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави покладено на нього наступні обов`язки: - прибувати за першим викликом до суду; - не відлучатись з території Закарпатської області без дозволу суду; - повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; - утримуватись від спілкування зі свідками по кримінальному провадженні№0000431 від 09.05.2024 року.

26 червня 2024 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000431 від 09.05.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 , маючи умисел спрямований на незаконне переправлення трьох громадян України через державний кордон України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, під час дії воєнного стану, достовірно знаючи про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, сприяв незаконному переправленню через державний кордон України громадян України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , за наступних обставин.

Зокрема, у невстановлений досудовим розслідуванням час, спосіб та місці, реалізовуючи свої злочинні наміри ОСОБА_7 та ОСОБА_6 погодились сприяти наданням порад та вказівок у незаконному переправленні вищевказаних осіб через державний кордон України в Берегівському районі Закарпатської області.

В подальшому, 08.05.2024 року ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за вказівкою невстановленої особи, прибули до м. Львів, та поселились в орендованій квартирі за адресою АДРЕСА_5 , яку їм попередньо забронювала вищевказана невідома особа.

08.05.2024 року до даної квартири прибули ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які вказали ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про те, що вони мають попрямувати до місцевого залізничного вокзалу м. Львів, де в подальшому всі разом сіли на потяг № 13 Львів-Солотвино, який прямував в АДРЕСА_6 . В потягу ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вказали останнім, що всі разом вони прямують в АДРЕСА_6 , де і буде здійснюватись нелегальний перетин державного кордону України.

09.05.2024 року о 08 годині 10 хвилин ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , прибули на залізничний вокзал в м. Берегове за адресою: АДРЕСА_7 , де в подальшому за вказівками невстановленої особи ОСОБА_7 та ОСОБА_6 мали супроводити ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до державного кордону України, з метою його перетину, однак були виявлені та затримані працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 .

До початку судового засідання прокурором заявлено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 діб із визначенням застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 08.07.2024 року. Так, на даний час судовий розгляд кримінального провадження не розпочато і не завершено, а строк дії ухвали суду закінчується 08 липня 2024 року, при цьому ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 вказує на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Просить постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави обвинуваченому скасувати та застосувати до ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків.

Від прокурора надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

У відповідності до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Висновок суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів вважає належним чином вмотивованим, викладені в судовому рішенні твердження такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з наявними в матеріалах контрольного провадження доказами та обставинами кримінального провадження.

Всупереч доводів апеляційної скарги, висновок суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними судом доказами, яким дана належна оцінка.

Разом із тим, суд першої інстанції дав належну оцінку фактам відсутності обставин, які би перешкоджали триманню обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою та необхідності проведення судом процесуальних дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що стороною захисту не надано жодних доказів, що вік та стан здоров`я ОСОБА_6 перешкоджає відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду про те, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: обвинувачений може переховуватися від суду, кримінальне правопорушення, у яких обвинувачується ОСОБА_6 , належать до тяжких злочинів, за який передбачено відповідальність у виді позбавлення волі строком від 5 до 7 років, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на вищевказане, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 про те, що наведені у клопотанні прокурора ризики ґрунтуються виключно на припущеннях, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, більш того, місцевим судом обґрунтовано зазначено, чому суд дійшов саме таких висновків і що вони підтверджуються матеріалами кримінального провадження, і з такою мотивацією погоджується і суд апеляційної інстанції.

Вищевказані обставини, на переконання апеляційного суду, свідчать і про обґрунтованість висновків суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, будуть недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 під час судового провадження та запобігання вищевказаних ризиків, при цьому стороною захисту, в свою чергу, не спростована наявність таких. Так, апеляційний суд звертає увагу на те, що стороною захисту фактично не надано жодних доказів, зокрема й даних про особу обвинуваченого, відомостей про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, які би давали обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, не ухилятиметься від суду, не перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, і що до нього може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Тому, колегія суддів вважає, що продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Наведені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_5 доводи на захист обвинуваченого були предметом перевірки та розгляду судом першої інстанції і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені в апеляційній скарзі мотиви також не дають підстав для зміни чи скасування ухвали суду і застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

На інші доводи, які б слугували підставою для скасування ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , захисник - адвокат ОСОБА_5 в апеляційній скарзі не посилається.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_5 , доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, немає, а ухвалу суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 404, 405, 407, 419,422-1 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 04 липня 2024 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді