Справа № 216/7547/24
провадження 1-кс/216/2315/24
УХВАЛА

іменем України

31 жовтня 2024 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області:

у складі слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі судових засідань в приміщенні Центрально-Міського районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0001916 від 03.09.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, заміжньої, раніше не судимої, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, -

встановив :

До Центрально-Міського районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання, про застосування до підозрюванї ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань (№3)» з альтернативою внесення застави у розмірі восьми десяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

1. Зміст поданого клопотання

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001916 від 03.09.2024, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог положень ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», у невстановлений слідством час, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту психотропних речовин, у невстановленому слідством місці, у невстановленої слідством особи, незаконно придбала з метою збуту психотропну речовину метамфетамін, яку зберігала за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_3 , з метою подальшого незаконного збуту.

29 жовтня 2024 року під час проведення санкціонованого контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, ОСОБА_5 , переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконний збут психотропної речовини метамфетамін, о 09:30 годині перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , незаконно, за 600 гривень збула ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кристалічну речовину білого кольору у двох полімерних пакетиках масами 0,0409 г та 0,0317 г (загальною масою 0,0726 г), яка згідно з висновком експерта за № СЕ-19/104-24/43959-НЗПРАП від 30.10.2024 містить психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено. Маса метамфетаміну становить 0,0237 г та 0,0183 г відповідно (загальна маса метамфетаміну складає 0,0420 г).

Окрім того, під час проведення обшуку квартири за місцем мешкання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено купюру номіналом 100 грн. серійний номер ЄВ7447635, мобільний телефон із двома сім картками та п`ять пакетиків із кристалічною речовиною білого кольору, візуально схожа на ту, яку ОСОБА_5 збула ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дані речі визначено речовими доказами у кримінальному провадженні №0001916 від 03.09.2024.

30.10.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно вплинути на свідків у кримінальному провадження, ризик продовження зайняття злочинною діяльністю.

На підставі вищевикладеного є достатні підстави вважати, що забезпечити належну поведінку підозрюваної ОСОБА_5 , та запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, а також ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виправдовують обрання щодо останньої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2. Позиція учасників у судовому засіданні

У судовому засіданні прокурор та слідчий вимоги клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу зазначила, що заперечує проти задоволення клопотання, просить застосувати іншій запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт за місцем її реєстрації. Окремо пояснила, що перебуває у шлюбі лише формально, її чоловік, громадянин російської федерації виїхав за межі України та на теперішній час вона перебуває у нових стосунках. Зареєстрована в квартирі матері її попереднього чоловіка, в якій не проживає більше 9 років. Має трьох неповнолітніх дітей, двоє з яких 2022 р.н. та 2019 р.н постійно проживають з нею та її цивільним чоловіком, який не є їх батьком в однокімнатній орендованій квартирі, саме той, в який проводився обшук. А одинадцятирічний син ОСОБА_8 проживає з його бабусею за місцем реєстрації підозрюваної. Повідомила, що дата та час затримання у протоколі зазначені вірно, заходи фізичного або психологічного тиску до неї не застосовувались.

Захисник підозрюваної - адвокат ОСОБА_6 за узгодженою із ОСОБА_5 позицією, проти обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечує, просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Послався на недоведеність ризиків та необґрунтованість підозри. Зазначив, що підозрювана до народження молодшої дитини працювала, а на теперішній час перебуває у відпусті по догляду за дитиною до 3-х років. Вважав, що тримання підозрюваної під вартою негативно вплине на емоційний стан дітей.

3. Мотиви та оцінка слідчого судді

3.1. Підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Частина третя ст. 176 КПК України встановлює, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено ч. 1 ст. 178 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При цьому, ч. 3 ст. 183 КПК України визначає, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, у розмірі достатньому для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 вказаної статті. В ухвалі слідчого судді зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому ч. 4 вказаної статті.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Згідно з положеннями ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать (1) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З аналізу зазначених вище норм законодавства можна підсумувати, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчому судді необхідно перевірити: (1) чи набула особа статусу підозрюваного; (2) чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні такою особою кримінального правопорушення; (3) чи наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України; (4) чи наявні інші обставини, які враховуються при застосуванні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України; (5) чи наявні відомості на переконання того, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам кримінального провадження; (6) який розмір застави необхідно визначити як альтернативний триманню під вартою запобіжний захід та які обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідно покласти на підозрювану, у випадку внесення застави.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до таких висновків.

3.2. Набуття статусу підозрюваного

Запобіжні заходи на стадії досудового розслідування можуть застосовуватися лише до підозрюваного.

За змістом ч. 1 ст. 42 КПК України, статус підозрюваної має, зокрема, особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру.

Частиною 1 статті 276 КПК України визначено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: (1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; (2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; (3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

Згідно протоколу затримання 29 жовтня 2024р. о 19.35 год. ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, складено і підписано 30 жовтня 2024р. та вручено останньому 22 березня 2024р. о 16-25 годині, тобто у строк передбачений ч. 2 ст. 278 КК України.

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_5 набула статус підозрюваної у цьому кримінальному провадженні і щодо неї може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

3.3. Наявність обґрунтованої підозри

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Разом з тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Таким чином, слідчому судді необхідно з`ясувати, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_5 могла вчинити інкримінований їй злочин. При цьому, важливо, що остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 02.09.2024 від громадянина ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події від 29.10.2024; висновком експерта № СЕ-19/104-24/43959-НЗПРАП від 30.10.2024; протоколом проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом огляду ОСОБА_7 ; протоколом помітки грошей; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки.

Оцінивши вказані докази в їх сукупності з доводами клопотання та учасників судового засідання, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваним кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Слідчий суддя також враховує, що на цьому етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності встановлених фактів та обставин визначає лише ймовірну причетність ОСОБА_5 до інкримінованого їй кримінального правопорушення.

3.4. Наявність ризиків

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

У клопотанні слідчий вказує на ризики того, що підозрюваний ОСОБА_14 може (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, (2) незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, (3) ризик продовження зайняття злочинною діяльністю.

3.4.1. Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

При цьому, слідчий суддя при встановленні даного ризику враховує існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_5 можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду санкція ч. 1 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Підозрювана перебуває у офіційному шлюбі з громадянином російської федерації, що відповідно до законів країни окупанта надає їй право на спрощене отримання громадянства країни агресора. ОСОБА_5 має на трьох малолітніх дітей, двоє з яких перебувають на її утриманні, проживають в однокімнатній квартирі з нею та її співмешканцем за цією самою адресою за якою ОСОБА_5 , згідно повідомлення про підозру, здійснювала збут наркотичних речовин та за якою, згідно протоколу обшуку була вилучена кристалічна речовина білого кольору, візуально схожа на ту, яку ОСОБА_5 збула ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що свідчить про те, що наявність малолітній дітей не стала для підозрюваної достатнім стримуючим фактором. Таким чином відсутні підстави вважати, що наявність малолітніх дітей утримає підозрювану від спроби уникнення кримінальної відповідальності шляхом переховування від правоохоронних органів та суду.

Враховуючи встановлені обставини у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку про існування ризику переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

3.4.2. Наявність ризику незаконно впливати свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілого та свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Слідчий суддя вважає, що оскільки підозрюваній відомі анкетні дані, місце мешкання свідків (які надали показання відносно ОСОБА_5 ), з деяким з свідків. Згідно їх показань, підозрювана перебуває знайома тривалий час, що свідчить про реальну можливість вчинення спроб неправомірного впливу на останніх з метою надання необхідних підозрюваному показів в майбутньому, враховуючи вимоги ст.23 КПК України

3.4.3. ризик продовження зайняття злочинною діяльністю.

Оцінюючи обґрунтованість ризику, передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення слідчий суддя вважає його не доведеним, оскільки стороною обвинувачення не було надано доказів інших проявів девіантної поведінки ОСОБА_5 та притягнення її до кримінальної відповідальності. Окрім того, наявні за місцем проживання підозрюваної п`ять пакетиків із кристалічною речовиною білого кольору органом досудового розслідування вилучені, вчинення кримінального правопорушення у співучасті підозрюваній не інкримінується.

3.5. Наявність інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про ймовірне вчинення підозрюваною злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, у разі визнання винуватою у вчиненні яких, їй може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років. При цьому, таке покарання може бути призначено без можливості застосування пільгових інститутів кримінального права;

- відомості про сумнівні соціальні зв`язки підозрюваної на території України та наявність соціальних зв`язків на території країни агресора.

- за станом здоров`я ОСОБА_5 не є особою з інвалідністю, тяжкими хронічними захворюваннями не страждає.

- майновий стан підозрюваної, яка отримує державну допомогу по догляду за дитиною до трьох років.

3.6. Можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу

На переконання слідчого судді, досліджені під час судового засідання та описані у цій ухвалі ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією підозрюваної, може негативно відобразитися на здійсненні швидкого та ефективного досудового розслідування, якого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження. За встановлених слідчим суддею обставин, необхідним є саме тримання під вартою, оскільки з урахуванням індивідуальних обставин підозрюваної, застосування домашнього арешту та застави, як основного запобіжного заходу, буде недостатнім стримуючим фактором від реалізації встановлених ризиків і створить можливості для вчинення нею позапроцесуальних дій з метою перешкоджання кримінальному провадженню. Домашній арешт, у тому числі цілодобовий, пов`язаний з доступом підозрюваної до технічних засобів комунікації, що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі.

Застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання чи особистої поруки для запобігання встановленим ризикам, буде недостатнім, оскільки виконання покладених на підозрювану обов`язків буде залежати виключно від волі самої ОСОБА_5 та їх порушення не матиме для неї очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків, окрім того, жодна особа не звернулась до слідчого судді письмовим зобов`язанням про те, що вони поручаються за виконання підозрюваною, покладених на неї обов`язків.

При цьому слідчий суддя критично сприймає посилання сторони захисту на те, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою негативно вплине на емоційний стан дітей підозрюваної, оскільки обставини, викладені в повідомленні про підозру, умови проживання про які повідомлено під час розгляду клопотання, є не менш руйнуючим фактором для емоційного та фізичного розвитку дітей.

Таким чином, зважаючи на високу інтенсивність встановлених при розгляді клопотання ризиків, з урахуванням їх особистих характеристик, слідчий суддя приходить висновку, що до підозрюваного слід застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до долученого до матеріалів справи листа, стороною обвинувачення вжито заходів передбачених ч. 6 ст. 213 КПК України для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування дітей, які залишались без батьківського піклування.

При цьому, слідчим суддею не встановлено законодавчих обмежень щодо застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу, оскільки п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При цьому, вирішуючи питання про строк дії такого запобіжного заходу, слідчий суддя враховує інтенсивність встановлених ризиків, обсяг обставин, що підлягають доказуванню, з огляду на правову кваліфікацію та кількість ймовірних співучасників, а також введений на всій території України воєнний стан, який поза залежністю від волі сторони обвинувачення може ускладнити проведення слідчих та процесуальних дій, а тому вважає за доцільне визначити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування та з урахуванням часу фактичного затримання, а саме - до 27.12.2024.

3.7. Альтернативний запобіжний захід

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

За ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, особу підозрюваної, рівень її доходів, слідчий суддя вважає, що розмір застави визначений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України здатний забезпечити виконання підозрюваною, покладених на неї обов`язків.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає можливим визначити заставу у мінімальному розмірі, визначеному п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 60560 грн. (3028 х 20 = 60560 грн.), та вважає її достатньою для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України.

При цьому, в разі внесення підозрюваною застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України - прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні, перелік яких визначає слідчий та прокурор.

Разом з тим, слідчий суддя вважає відсутнім підстави для покладення обов`язку передбаченого п. 7 ч. 5 ст. 194 КПК України - докласти зусиль до пошуку роботи, оскільки на теперішній час ОСОБА_5 отримує державну допомогу по догляду за дитиною до трьох років та не позбавлена батьківських прав.

4. Висновки за результатами розгляду клопотання

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_5 статусу підозрюваної у кримінальному провадженні, про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останньою інкримінованих кримінальних правопорушень, про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення нею дій, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання слідчого та обрання відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 60560 грн, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 177, 178, 182-184, 193-197, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив :

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)» на 58 (п`ятдесят вісім) днів - до 27.12.2024 року включно.

Визначити ОСОБА_5 , суму застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУДСА України у Дніпропетровській області до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом;

- не відлучатися за межі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

- утримуватись від спілкування з особами, які приймали участь під час проведення досудового розслідування, яких визначає слідчий, прокурор;

- здати на зберігання до відповідних органів свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваної та його явки за викликом до слідчого, прокурора, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваної; забезпечувати явку, належно повідомленої підозрюваної до слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про причини неявки підозрюваної.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання або перебування.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самою підозрюваною обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати слідчого слідчого відділу Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , негайно повідомити близького родича підозрюваної ОСОБА_5 про взяття під варту останньої.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Встановити строк дії ухвали до 27.12.2024 року включно.

Повний текст ухвали проголошено 01 листопада 2024 року о 15-35 год.

Слідчий суддя ОСОБА_15