ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/230/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/293/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ст. 126-1 КК
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2024 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 22 травня 2024 року.

Даним вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України і призначено йому покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Згідно з вироком суду, у період часу з лютого 2023 року по листопад 2023 року ОСОБА_7 , діючи умисно, керуючись єдиним злочинним наміром, перебуваючи по місцю свого проживання у приміщенні будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняв домашнє насильство стосовно своєї співмешканки ОСОБА_8 , з якою він проживає, неодноразово здійснюючи відносно неї фізичне та психологічне насильство, яке проявлялося у тому, що ОСОБА_7 , голосно кричав, словесно ображав і принижував потерпілу ОСОБА_8 , нецензурною лайкою, руками хапав за волосся, внаслідок чого принижував її честь і гідність та завдавав психологічних страждань своїй співмешканці ОСОБА_9 . За вищевказані дії ОСОБА_7 , був притягнутий до адміністративної відповідальності Чортківським районним судом Тернопільської області за скоєння адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.173-2, ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, 27.02.2023 року близько 11.30 години ОСОБА_7 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року в сторону співмешканки ОСОБА_8 висловлювався нецензурними словами, принижував її гідність, чим вчинив домашнє психологічне насильство. Згідно рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 02.03.2023 справа №608/578/23 ОСОБА_7 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено стягнення у вигляді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин.

Також, 08.07.2023 року близько 18.00 години, ОСОБА_7 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в сторону співмешканки ОСОБА_8 висловлювався нецензурними словами, чим вчинив домашнє психологічне насильство. 13.07.2023 року близько 22:30 години ОСОБА_7 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в сторону співмешканки ОСОБА_8 висловлювався нецензурними словами, чим повторно вчинив домашнє психологічне насильство. Згідно з рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 01.08.2023 року справа №608/1676/23 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу 340 (триста сорок) гривень.

Також, 27.09.2023 року близько 19:50 години, ОСОБА_7 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року в сторону співмешканки ОСОБА_8 виражався нецензурними словами, чим вчинив домашнє психологічне насильство. Згідно рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 28.12.2023 справа №608/2467/23 ОСОБА_7 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, але провадження закрите у зв`язку із закінченням строків накладання адміністративного стягнення.

Також, 11.11.2023 року близько 16.30 години, ОСОБА_7 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року в сторону співмешканки ОСОБА_8 висловлювався нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє психологічне насильство. 13.11.2023 року близько 04.30 години ОСОБА_7 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року в сторону співмешканки ОСОБА_8 висловлювався нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє психологічне насильство.

Згідно з рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 28.12.2023 року справа №608/2925/23 ОСОБА_7 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено стягнення у виді штрафу 340 (триста сорок) гривень.

Крім цього, 06.12.2023 року о 19:20 годині ОСОБА_7 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в сторону співмешканки ОСОБА_8 , висловлювався нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє психологічне насильство.

Також, 06.12.2023 року о 21:55 годині, ОСОБА_7 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 в сторону співмешканки ОСОБА_8 , висловлювався нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє психологічне насильство.

Також, 09.12.2023 року о 23.20 годині ОСОБА_7 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в сторону співмешканки ОСОБА_8 , висловлювався нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє психологічне насильство.

Також, 22.12.2023 року о 13:28 годині ОСОБА_7 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в сторону співмешканки ОСОБА_8 , висловлювався нецензурними словами, чим вчинив домашнє психологічне насильство.

Також, 30.12.2023 року о 18:08 годині ОСОБА_7 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в сторону співмешканки ОСОБА_8 , висловлювався нецензурними словами, чим вчинив домашнє психологічне насильство.

Таким чином, ОСОБА_7 , своїми умисними протиправними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України за ознаками: вчинення домашнього насильства, тобто умисного, систематичного вчинення фізичного і психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних і психологічних страждань потерпілої особи.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї прокурор у кримінальному провадженні просить вирок Чортківського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2024 року скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік і на підставі п.п. 1,2,3 ч.2 ст.59-1 КК України встановити ОСОБА_7 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи чи навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Застосувати до ОСОБА_7 строком на 3 місці обмежувальні заходи, передбачені п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, а саме проходження програми для кривдників, у решті вирок залишити без змін.

Не оспорюючи фактичних обставин справи, які суд визнав доведеними, кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 . апелянт вказує, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню через невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання у виді громадських робіт та особі обвинуваченого, який досяг пенсійного віку.

Зазначає, що на момент ухвалення вироку Чортківським районним судом засудженому ОСОБА_7 виповнилось повних 62 роки, тобто він є особою, яка відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" досяг пенсійного віку, тому до нього не може бути застосовано покарання у виді громадських робіт.

Посилається на те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме застосував закон, який не підлягає застосуванню - ст. 56 КК України.

Наголошує на тому, що ОСОБА_7 систематично вчиняв домашнє насильство стосовно своєї співмешканки, тому вважає необхідним у відповідності з вимогами п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до останнього обмежувальні заходи у виді проходження програми для кривдників строком на три місяці.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, в судових дебатах та останньому слові обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечив апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за який його засуджено та кваліфікація його дій відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних доказів, є обґрунтованими, в апеляції не оспорюються, тому відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України врахував, що обвинувачений вчинив нетяжкий злочин, щиро розкаявся, вчинив дії, спрямовані на виправлення ситуації, а саме переїхав на інше місце проживання та призначив покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Проте, відповідно до ч.3 ст. 56 КК України, громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Санкція статті 126-1 КК України передбачає покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк, або позбавленням волі на строк до двох років.

Відповідно до вимог ст. 56, 61 КК України - громадські роботи та обмеження волі не застосовуються до осіб, що досягли пенсійного віку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент ухвалення судом першої інстанції вироку виповнилося повних 62 роки, тобто є особою, яка відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" досягла пенсійного віку, а тому до нього не може бути застосовано покарання у виді громадських робіт.

За таких обставин, суд першої інстанції необґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання у виді громадських робіт, тим самим застосував кримінальний закон, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 407 КПК України апеляційний суд за наслідками апеляційного розгляду вправі скасувати вирок повністю або частково та ухвалити новий вирок.

Згідно з вимогами п.4 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою скасування судового рішення при розгляді справи в апеляційній інстанції є неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, а згідно до вимог п.2 ч.1 ст. 420 КК України апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції та постановляє свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Суд апеляційної інстанції, призначаючи обвинуваченому покарання, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив нетяжкий злочин, щиро розкаявся, позитивно характеризується за місцем проживання, вчинив дії, спрямовані на виправлення ситуації, а саме переїхав на інше місце проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога чи лікаря -психіатра, думку потерпілої, яка не настоювала на призначенні суворого покарання та за відсутності обтяжуючих покарання обставин, колегія суддів вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, у виді пробаційного нагляду строком на один рік із встановленням, відповідно до ст. 59-1 КК України певних обов`язків.

Оскільки ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, проте систематично вчиняв домашнє насильство стосовно своєї співмешканки, колегія суддів вважає необхідним у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до останнього обмежувальні заходи у виді проходження програми для кривдників на мінімальний строк.

Таке покарання, на думку колегії суддів, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів,

Ухвалила:

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 22 травня 2024 року в частині призначеного ОСОБА_7 покарання - скасувати.

Постановити в цій частині новий вирок, яким вважати ОСОБА_7 засудженим за ст. 126-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік.

На підставі п.1,2,3 ч.2 ст. 59-1 КК України встановити ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_7 обмежувальні заходи у виді проходження програми для кривдників на строк один місяць.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржений шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Судді