Номер провадження:1-в/521/1121/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

представника колонії ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса, у режимі відеоконференції, подання начальника Державної установи «Одеська виправна колонія (№14)» про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшло подання начальника Державної установи «Одеська виправна колонія (№14)» про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироку Київського районного суду м. Одеси від 21.07.2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні прокурор просила подання задовольнити, вказавши, що вирок від 20.11.2018 року Київського районного суду м. Одеси підпадає під декриміналізацію, вирок від 21.07.2020 року Київського районного суду м. Одеси області під декриміналізацію підпадає за ч.2 ст. 185 КК України, за ч.3 ст. 186 КК України під декриміналізацію не підпадає.

Засуджений та представник установи виконання покарання подання підтримали. Просили задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, прийшов до висновку, що дане подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п.13 ч.1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 63 КК України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений:

-20.11.2018 року вироком Київського районного суду м. Одеси за ч.2 ст. 15 ч.2 ст . 185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 роки, та з покладенням обов`язку, передбаченого п.2 ч.2 ст. 76 КК України;

-21.07.2020 року вироком Київського районного суду м. Одеси за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.1,4 ст. 70, 71 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом: на 2018 рік становило 1762 грн.; на 2019 рік становило 1921 грн.

Судом встановлено, що: 1) згідно вироку Київського районного суду м. Одеси від 20.11.2018 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 роки, та з покладенням обов`язку, передбаченого п.2 ч.2 ст. 76 КК України. За вказаним вироком ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на крадіжку 10.09.2018 року на суму 1032,40 грн.. 2) згідно вироку Київського районного суду м. Одеси від 21.07.2020 року ОСОБА_4 засуджений: ч.2 ст.185 КК України по епізоду щодо ОСОБА_6 від 06.09.2018, вчиненого до ухвалення вироку Київським районним судом м. Одеси від 20.11.2018, та призначено йому покарання у вигляді обмеження волі на строк чотири роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України визначити покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Київського районного суду м.Одеси від 20.11.2018, більш суворим, призначеним цим вироком, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк чотири роки.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, вчинених ним після ухвалення вироку Київським районним судом м.Одеси від 20.11.2018, передбачених: ч.2 ст.185 КК України по епізоду від 13.07.2019 у приміщенні аптеки ПП «Компанія Реал Фарм» за адресою: м. Одеса, проспект Академіка Глушко, 22/1; ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України по епізодах з 07 по 20 вересня 2019 року; та ч.3 ст.186 КК України, на підставі яких призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк: - ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 два роки; -ч.2 ст.185 два роки шість місяців; - ч.3ст.186 чотири роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України визначити покарання за сукупністю злочинів, вчинених після ухвалення вироку Київським районним судом м.Одеси від 20.11.2018, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Відповідно до ст.71 КК України до вказаного покарання частково приєднати не відбуте ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк чотири роки, а саме, три роки, із співвідношення, передбаченого ст.72 КК України, одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, і остаточно призначити покарання ОСОБА_4 за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців.

Зарахувати у строк відбування покарання обвинуваченому строк попереднього ув`язнення день за день за період з 01.11.2019 по день набрання вироком законної сили.

За вказаним вироком ОСОБА_4 вчинив наступні правопорушення:

06.09.2018 року за ч.2 ст. 185 КК України за фактом крадіжки майна ОСОБА_6 на суму 655,00 грн.;

13.07.2019 року за ч.2 ст. 185 КК України за фактом крадіжки майна аптеки ПП «Компанія Реал Фарм» на суму 13768,33 грн.;

03.09.2019 року за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України за фактом закінченого замаху на крадіжку майна а ПП «Таврія Плюс» на суму 466,08 грн.;

07.09.2019 року за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України за фактом закінченого замаху на крадіжку майна а ПП «Таврія Плюс» на суму 461,75 грн.;

11.09.2019 року за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України за фактом закінченого замаху на крадіжку майна а ТОВ «Сільпо-Фуд» на суму 695,00 грн.;

16.09.2019 року за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України за фактом закінченого замаху на крадіжку майна а ТОВ «Сільпо-Фуд» на суму 695,00 грн.;

16.09.2019 року за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України за фактом закінченого замаху на крадіжку майна а ТОВ «АТБ-Маркет» на суму 639,84 грн.;

17.09.2019 року за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України за фактом закінченого замаху на крадіжку майна а ТОВ «Копійка-Центр» на суму 620,83 грн.;

18.09.2019 року за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України за фактом закінченого замаху на крадіжку майна а ПП «Таврія Плюс» на суму 604,87 грн.;

18.09.2019 року за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України за фактом закінченого замаху на крадіжку майна а ТОВ «АТБ-Маркет» на суму 529,04 грн.;

19.09.2019 року за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України за фактом закінченого замаху на крадіжку майна а ПП «Таврія Плюс» на суму 621,47 грн.;

20.09.2019 року за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України за фактом закінченого замаху на крадіжку майна а ПП «Таврія Плюс» на суму 598,44 грн.;

11.10.2019 року за ч.3 ст. 186 КК України за фактом відкритого викрадення майна (грабіж) аптеки ПП «Компанія Реал Фарм» на суму 6002,00 грн..

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено правовий висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2018 - 1762 грн.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2019 - 1921 грн.

Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0, 2 нмдг до 2 нмдг є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст. 51 КУпАП.

За таких обставин, вчинені засудженим діяння:

- за вироком Київського районного суду м. Одеси від 20.11.2018 року закінчений замах на крадіжку майна на суму 1032,40 грн., на даний час відноситься до адміністративного правопорушення та не може вважатися кримінально караним;

- за вироком Київського районного суду м. Одеси від 21.07.2020 року, ОСОБА_4 вчинив, серед іншого, 1 епізод крадіжки 06.09.2018 року на суму 655,00 грн.; 10 епізодів закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна 03.09.2019 року на суму 466,08 грн.; 07.09.2019 року на суму 461,75 грн.; 11.09.2019 року на суму 695,00 грн.; 16.09.2019 року на суму 695,00 грн.; 16.09.2019 року на суму 639,84 грн.; 17.09.2019 року на суму 620,83 грн.; 18.09.2019 року на суму 604,87 грн.; 18.09.2019 року на суму 529,04 грн.; 19.09.2019 року на суму 621,47 грн.; 20.09.2019 року на суму 598,44 грн., які на даний час відносяться до адміністративних правопорушень та не можуть вважатися кримінально караними. Розмір спричиненої матеріальної шкода за іншими епізодами та правопорушеннями у зазначеному вироку перевищує два неоподатковуваних мінімума доходів громадян станом на день вчинення крадіжок, а відтак вчинені ним діяння за вказаними вироком є кримінально караними.

Попри відсутність прямих законодавчих змін до КК України, діючи норми КУпАП дають підстави для висновку про декриміналізацію діянь засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Суд вважає, що у зв`язку з декриміналізацією крадіжки майна розміром до 2 нмдг, особа, засуджена за таку крадіжку, підлягає звільненню від призначеного покарання.

З урахування цього, суд звільняє від відбування покарання ОСОБА_4 за вироком Київського районного суду м. Одеси від 20.11.2018 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за вироком Київського районного суду м. Одеси від 21.07.2020 до покарання у вигляді позбавлення волі на строк: - за ч.2 ст.185 два роки шість місяців; -за ч.3 ст.186 чотири роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України визначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Зарахувати у строк відбування покарання обвинуваченому строк попереднього ув`язнення день за день за період з 01.11.2019 по день набрання вироком законної сили.

Виключити з вироку посилання на ч.4 ст. 70 КК України, у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України по епізоду щодо ОСОБА_6 від 06.09.2018 року.

Виключити з вироку посилання на ст. 71 КК України, у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, за попереднім вироком Київського районного суду м. Одеси від 20.11.2018 року.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. 5 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів», суд

Керуючись ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Державної установи «Одеська виправна колонія (№14)» задовольнити частково.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного за ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України вироком Київського районного суду м. Одеси від 20.11.2018 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за вироком Київського районного суду м. Одеси від 21.07.2020 року до покарання у вигляді позбавлення волі на строк: - за ч.2 ст.185 два роки шість місяців; -за ч.3 ст.186 чотири роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України визначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Зарахувати у строк відбування покарання обвинуваченому строк попереднього ув`язнення день за день за період з 01.11.2019 по день набрання вироком законної сили.

Виключити з вироку посилання на ч.4 ст. 70 КК України, у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України по епізоду щодо ОСОБА_6 від 06.09.2018 року.

Виключити з вироку посилання на ст. 71 КК України, у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, за попереднім вироком Київського районного суду м. Одеси від 20.11.2018 року.

В решті вказаний вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1