ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/245/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст. 263, ч.2 ст.15 ч.1 ст. 263 КК України
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2024 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю обвинуваченого ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження №11-кп/817/245/24 за апеляційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 на вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 8 травня 2024 року щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст.263, ч.2 ст.15 ч.1 ст.263 КК України,- ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.263 КК України, ч.1 ст.263 КК України та призначено покарання за:

-ч.2 ст.15 ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки

-ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Зараховано в час відбуття покарання час перебування ОСОБА_6 під вартою: з 29.06.2023 року по 01.07.2023 року - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Зараховано в час відбуття покарання час перебування ОСОБА_6 під цілодобовим домашнім арештом з 01.07.2023 року по 30.08.2023 року з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

В порядку КПК України вирішено питання про долю речових доказів та судових витрат.

Згідно з вироком суду, у невстановлений досудовим розслідуванням час, день та місці у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на придбання, зберігання та збут вибухових пристроїв та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 у невстановлений час, день та місці, придбав 3 промислово-виготовлені наступальні осколкові ручні гранати М67, які є вибуховими пристроями промислового виготовлення та бойовими припасами та в подальшому зберігав їх у невстановленому місці з метою збуту.

В подальшому, 12.04.2023, перебуваючи у відділенні №1 «Нова Пошта», що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 використавши анкетні дані « ОСОБА_10 » збув, тобто відправив посилку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (особа залучена до конфіденційного співробітництва) у відділення №2 «Нова пошта» у м. Києві із вмістом в ній: 3 промислово-виготовлені наступальні осколкові ручні гранати М67, які є вибуховими пристроями промислового виготовлення та бойовими припасами, за 3500 гривень, які 13.04.2023 ОСОБА_11 отримав у відділенні АДРЕСА_2 за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім того,у невстановлений досудовим розслідуванням час, день та місці у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на придбання, зберігання та збут вибухових пристроїв та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 у невстановлений час, день та місці, придбав реактивну протитанкову гранату (РПГ) АТ-4 (М136), яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів, 4 промислово-виготовлені наступальні осколкові ручні гранати М-67, які є вибуховими пристроями промислового виготовлення та бойовими припасами, 2 промислово виготовлені споряджені вибуховою речовиною гранати РГО, 2 промислово виготовлені споряджені вибуховою речовиною гранати РГН, 1 промислово виготовлений споряджений вибуховою речовиною корпус оборонної ручної осколкової гранати Ф-1, 1 промислово виготовлений споряджений вибуховою речовиною корпус наступальної ручної осколкової гранати РГД-5, 2 промислово виготовлені уніфіковані запали дистанційної дії УЗРГМ, які належать до вибухових пристроїв промислового виготовлення та до бойових припасів, 4 промислово виготовлені ударно-дистанційні запали УДЗ, які належать до вибухових пристроїв промислового виготовлення та до бойових припасів, та в подальшому зберігав їх у невстановленому місці з метою збуту.

В подальшому, 20.06.2023, перебуваючи у відділенні №1 «Нова Пошта», що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , використавши свої дані, відправив посилку ОСОБА_11 (особа залучена до конфіденційного співробітництва) у відділення АДРЕСА_2 із вмістом в ній вищевказаних вибухових пристроїв та бойових припасів, за 54000 гривень, які 21.06.2023 ОСОБА_11 отримав у відділенні №2 Нова пошта, за адресою: у АДРЕСА_3 .

У ході досудового розслідування встановлено, що при поєднанні в єдину конструкцію спорядженого вибуховою речовиною корпусу оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 із будь-якиму ніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ, що передбаченої конструктивними особливостями і призначенням, вони будуть утворювати оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 ,яка відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення та бойових припасів і придатна до вибуху. При поєднанні в єдину конструкцію спорядженого вибуховою речовиною корпусу наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 із будь-яким уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ, що передбаченої конструктивними особливостями і призначенням, вони будуть утворювати ручну осколкову гранату РГД-5, яка відноситься до вибухових пристроїв і придатна до вибуху. При поєднанні в єдину конструкцію споряджених вибуховою речовиною гранат РГН без запалу із будь-яким ударно-дистанційним запалом УДЗ, що передбачено їх конструктивними особливостями та призначенням, вони будуть утворювати ручні осколкові гранати наступальні РГН, які відносяться до вибухових пристроїв промислового виготовлення та бойових припасів і придатні до вибуху. При поєднанні в єдину конструкцію споряджених вибуховою речовиною гранат РГО без запалу із будь-яким ударно-дистанційним запалом УДЗ, що передбачено їх конструктивними особливостями та призначенням, вони будуть утворювати ручні осколкові гранати оборонні РГО, які відносяться до вибухових пристроїв промислового виготовлення та бойових припасів і придатні до вибуху.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, день та місці у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на придбання та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_6 , у невстановлений час, день та місці, придбав автомат, який належить до нарізної вогнепальної зброї є бойовим стрілецьким автоматом Калашникова, моделі «АК-74», калібру 5,45х39 мм, автомат, який належить до нарізної вогнепальної зброї, є бойовим 5,45-мм автоматом Калашнікова АКС-74, серійний номер відсутній, калібру 5,45х39 мм, гвинтівку, яка належить до бойової нарізної вогнепальної зброї є самозарядною снайперською гвинтівкою системи «Драгунова» зразка 1963 р. (СВД), серійний номер 56095, калібру 7,62х54R мм, 29 патронів з маркуванням «270 79», «270 85», «17 87», «60 90», які належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є проміжними бойовими патронами калібру 5,45х39 мм, споряджені кулею «ПС», зі сталевим осердям, 16 (шістнадцять) патронів з маркуванням «3 89», «3 90», які належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є проміжними бойовими патронами калібру 5,45х39 мм, споряджені трасуючими кулями «Т», 10 патронів, які належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є бойовими гвинтівковими патронами калібру 7,62х54R мм, споряджені оболонковою кулею зі сталевим осердям (ЛПС), та в подальшому зберігав їх на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 .

В подальшому, 29.06.2023 на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , працівниками поліції проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено вищевказані вогнепальну зброю та бойові припаси, які ОСОБА_6 придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, день та місці у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на придбання, зберігання та збут вибухових пристроїв, бойових припасів та вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 у невстановлений час, день та місці, придбав 4 промислово виготовлені спорядженні вибуховою речовиною корпуси наступальних ручнихосколковихгранат РГД-5, 1 промислово виготовлену споряджену вибуховою речовиною гранату РГН без запалу, 2 промислово виготовленні спорядженні вибуховою речовиною гранати РГО без запалу, 3 промислово виготовлені спорядженими вибуховою речовиною корпуси оборонних ручних осколкових гранат Ф-1, 6 промислово виготовлені уніфіковані запали дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ 2), які належать до вибухових пристроїв промислового виготовлення та до бойових припасів, 3 промислово виготовлені ударно-дистанційні запали УДЗ, які належать до вибухових пристроїв промислового виготовлення та до бойових припасів, 10 патронів які належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї та є бойовими проміжними патронами калібру 7,62х54R мм, що споряджені кулею зі сталевим осердям, гвинтівку, яка належить до бойової нарізної вогнепальної зброї та є самозарядною снайперською гвинтівкою системи «Драгунова» зразка 1963 р. (СВД), заводський номер на кришці ствольної коробки НОМЕР_1 , калібру 7,62х54R мм та в подальшому зберігав їх у невстановленому місці з метою збуту.

В подальшому, 29.06.2023 ОСОБА_6 приніс вказані вище предмети до відділення №1 «Нова Пошта», що за адресою: АДРЕСА_1 , та оформив посилку із вказаними предметами на ім`я ОСОБА_11 (особа залучена до конфіденційного співробітництва) на адресу відділення АДРЕСА_5 , з метою отримання грошових коштів на суму 264000 грн. та залишив її у вказаному відділенні для відправки.

Виконавши всі дії, які ОСОБА_6 вважав за необхідне для доведення збуту вибухових пристроїв, бойових припасів та вогнепальної зброї ОСОБА_11 до кінця, ОСОБА_6 вийшов з відділення « ІНФОРМАЦІЯ_2 », однак, свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, так як в цей час був затриманий правниками поліції.

У ході досудового розслідування встановлено, що при поєднанні в єдину конструкцію спорядженого вибуховою речовиною корпусу оборонної осколкової ручної гранати Ф-1із будь-яким уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ (УЗРГМ2), що передбачено їх конструктивними особливостями і призначенням, вони будуть утворювати оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, яка відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення та бойових припасів і придатна до вибуху. При поєднанні в єдину конструкцію спорядженого вибуховою речовиною корпусу наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 із будь-яким уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ (УЗРГМ2), що передбачено їх конструктивними особливостями і призначенням, вони будуть утворювати ручну осколкову гранату РГД-5, яка відноситься до вибухових пристроїв і придатна до вибуху. При поєднанні в єдину конструкцію споряджених вибуховою речовиною гранат РГН без запалу із будь-яким ударно-дистанційним запалом УДЗ, що передбачено їх конструктивними особливостями та призначенням, вони будуть утворювати ручні осколкові гранати наступальні РГН, які відносяться до вибухових пристроїв промислового виготовлення та бойових припасів і придатні до вибуху.При поєднаннів єдину конструкцію споряджених вибуховою речовиною гранат РГО без запалу із будь-яким ударно-дистанційним запалом УДЗ, що передбачено їх конструктивними особливостями та призначенням, вони будуть утворювати ручні осколкові гранати оборонні РГО, які відносяться до вибухових пристроїв промислового виготовлення та бойових припасів і придатні до вибуху.

В апеляції прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального праворушенння та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати в частині призначеного ОСОБА_6 покарання у звязку з неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність та особі обвинуваченого внаслідок мякості та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.15 ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити до відбуття ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. В решті вирок суду залишити без змін.

В обгрунтування доводів посилається на те, що суд застосував закон, який не підлягав застосуванню, зокрема, неправильно застосував положення ст.75 КК України.

Вказує на те, що при звільненні обвинуваченого від відбування призначеного покарння з випробуванням на підставі ст.75 КК України без необхідної оцінки залишились дані про підвищений рівень суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_12 діяння та щодо особи обвинуваченого. Вважає що суд прийшов до необгрунтованого висновку про можливість його виправлення без ізолюції від суспільства.

Посилається на неврахування судом того що неконтрольований обіг небезпечних предметів приховує в собі високий рівень спричинення шкоди людям та довкіллю, а суспільна небезпека злочинів, пов"язаних з обігом зброї, вибухових пристроїв та бойових припасів обумовлена тенденцією розвитку насильницької озброєної злочинності, а також незаконним збройним підприємництвом. В умовах сьогодення це призвело до того що в Україні зброю, бойові припаси та вибухові речовини та пристрої використовують для нанесення тілесних ушкоджень, вчинення вбивств, масових заворушень, бандитизму, розбоїв, терористичних актів та інших тяжких та особливо тяжких злочинів.

Також вважає що поза увагою суду залишились дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працелаштований, з метою покращення свого матеріального становища вирішив використовувати трофейну зброю та боєприпаси, маючи певний життєвий досвід. Розумів наслідки своїх приправних дій та зухвало розраховував на можливість не отримати суворе покарання. Тому вважає що в умовах збройної агресії Російської федерації проти України та введеного в Україні 24.02.24 року воєнного стану та мотиву корисливого злочинної діяльності вчинене ОСОБА_12 діяння не дає обгрунтованих підстав вважати що виправлення та перевихованя обвинуваченого можливе без ізолюції від суспільства.

Оскільки він одночасно вчинив кілька кримінальних праворушень безпіставне застосування положень ст.75 КК України може викликати відчуття безкарності та спровокувати вчинення нових правопорушень. Також зазначає що повторне покладення судом даних щодо особи обвинуваченого та конкретного рівня суспільної небезпеки вчинених ним діянь в основу судового рішення про вид та розмір покарання з метою обгрунтування рішення про звільнення його від відбування покарання є неприпустимим.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляцію та просив її задовольнити з викладених у ній мотивів, обвинуваченого та його захисника, які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, серед завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура та прийнято законне рішення як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за установлених судом та викладених у вироку обставин, є правильними оскільки ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та наведених у вироку доказах в їх сукупності та взаємозв`язку, яким суд дав належну оцінку, о визнавши їх належними, допустимими та достатніми, і які у апеляційній скарзі не оспорюються які і кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України, як закінчений замах на збут вибухових пристроїв, бойових припасів та вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу та за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, зберігання та збут вибухових пристроїв та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Тому вирок переглядається у межах доводів апеляційної скарги, тобто у частині призначеного обвинуваченому покарання.

За змістом ст. 50 КК України, яка визначає поняття покарання та його мету, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому місцевий суд врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень , які відносяться до категорії тяжких злочинів. Обставиною, що пом`якшує його покарання визнав щире каяття, визнання вини, обставиною, що його обтяжує - повторність кримінальних правопорушень. Також врахував дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та нарколога, за місцем останньої роботи та місцем проживання характеризується позитивно, має постійне місце реєстрації і проживання та вірно визначив його у виді позбавлення волі .

Зваживши на те, що ОСОБА_6 жодного разу не притягувався до кримінальної відповідальності, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, вважав що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства та застосував положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання.

Згідно з приписами ст. 75 КК (у відповідній редакції), якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше 5 років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Кримінально-правові норми, що визначають загальні засади та правила призначення покарання, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Зваживши на наведені обставини, суд з урахуванням положень, зокрема, ст. 75 КК приймає рішення про можливість чи неможливість звільнити особу від відбування покарання з випробуванням.

Разом із тим дискреційні повноваження суду щодо призначення покарання або прийняття рішення про звільнення від його відбування мають межі, визначені КПК, які передбачають повноваження суду апеляційної інстанції скасувати або змінити судове рішення у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, зокрема коли покарання за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість, а також у разі неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, зокрема положень статті 75 КК.

Колегія суддів вважає що при прийнятті рішення про звільнення обвинуваченого від призначеного покарання за ч.2 ст.15 ч. 1 ст.263, ч.1 ст.263 КК України, із застосуванням ст 75 КК України поза увагою суду залишився характер та конкретні обставини вчиненого обвинуваченим злочину, який офіційно не працелаштований, з метою покращення свого матеріального становища вирішив використовувати трофейну зброю та боєприпаси, маючи певний життєвий досвід, розумів наслідки своїх приправних дій , а також те що неконтрольований обіг небезпечних предметів приховує в собі високий рівень спричинення шкоди людям та довкіллю, а суспільна небезпека злочинів, пов"язаних з обігом зброї, вибухових пристроїв та бойових припасів обумовлена тенденцією розвитку насильницької озброєної злочинності, а також незаконним збройним підприємництвом, в умовах сьогодення це могло призвести до того що в Україні зброю, бойові припаси та вибухові речовини та пристрої використовуватимуть для нанесення тілесних ушкоджень, вчинення вбивств, масових заворушень, бандитизму, розбоїв, терористичних актів та інших тяжких та особливо тяжких злочинів.Тому колегія суддів вважає що в умовах збройної агресії Російської федерації проти України та введеного в Україні 24.02.24 року воєнного стану та мотиву корисливого злочинної діяльності вчинене ОСОБА_12 діяння не дає обгрунтованих підстав вважати що виправлення та перевихованя обвинуваченого можливе без ізолюції від суспільства.

Отже, призначене ОСОБА_6 покарання слід визнати таким, що не відповідає ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого через мякість, що не сприятиме його виправленню та попередженню вчинення нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому покарання за скоєні ним злочини колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 69 КК (в редакції, чинній на момент вчинення засудженими злочину) визначено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Відповдіно до ч.3 ст.68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Згідно п 6-1 постанови Пленуму ВСУ N 7 від 24.10.2003 Про практику призначення судами кримінального покарання відповідно до частини 3 статті 68 КК у разі засудження за замах на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК. При цьому, призначаючи особі покарання згідно з частинами 2 і 3 статті 68 КК ( 2341-14 ), у вироку суд повинен наводити відповідні мотиви; посилатися на статтю 69 КК ( 2341-14 ) у такому разі не потрібно.

Ухвалюючи новий вирок, колегія суддів відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, особу винного, його вік, сімейний стан, характеристики, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема, обставиною, що обтяжує його покарання визнає повторність злочинів.

З огляду на вищенаведене, вважає що за ч.2 ст.15 ч.2 ст.263 КК України із застосуванням положень ч.3 ст.68 КК України ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. При цьому колегія суддів враховує те, що обвинувачений є батьком 4 дітей: ОСОБА_13 (2005 р.н.), Соломії(2007 р.н.), ОСОБА_14 ( 2010 р.н.), ОСОБА_15 ( 2015 р.н.), троє з яких є неповнолітніми, та один ОСОБА_13 (2005 р.н.) є інвалідом з дитинства (що підтверджується посвідченням відділу у справах молоді та спорту Бучацької РДА серії ВО 003843), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на диспансерних обліках не перебуває, фактична шкода від вчинення кримінального правопорушення не настала, хоч і з незалежних від нього причин. За ч.1 ст.263 КК України колегія суддів вважає що йому слід призначити покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України з огляду на наявність двох помякшуючих його покарання обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості скоєного ним праворушення, якими, окрім повного визнання вини та щирого каяття, колегія суддів визнає збіг тяжких обставин, а саме те, що він фактично з початку повномаштабного втогрнення Російської федерації в Україну 2 березня 2022 проходив службу в ЗСУ, що підтверджується довідкою № 207311 від 02.06.2022 року, виданою начальником штабу- заступником командира ВЧ НОМЕР_2 та після повернення зі служби не дивлячись на дитину інваліда та відсутність роботи знайшов можливість прихистити за місцем свого проживання родину переселенців у складі чотирьох чоловік, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Хоростківської міської ради Чортківського району Тернопільської області № 153/1/2-14 від 25.08.2023, а також враховує дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризуються виключно позитивно , його молодий вік, наявність на утриманні дитини інваліда з дитинства- ОСОБА_13 (2005 р.н.), що підтверджується посвідченням відділу у справах молоді та спорту Бучацької РДА серії ВО 003843, тому вважає що ці обставини дають підставу для призначення йому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.1 ст.263 КК України, та на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно слід визначити йому покарання за сукупністю злочинів у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі, яке буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, а вирок суду першої інстанції в частині призначеного обвинуваченому покарання - скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції на підставі п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 420 КПК України свого вироку .

Керуючись ст.ст.404, 407, 409, 413, 414 ,420 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора задовольнити частково.

Вирок Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 17 квітня 2024 року щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст.263, ч.2 ст.15 ч.1 ст.263 КК України в частині призначеного покарання скасувати.

Постановити новий, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.15 ч.1 ст.263 КК України з застосуванням ч.3 ст.68 КК України у виді позбавлення волі на строк 1(один) рік, за ч.1 ст.263 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1(один) місяць. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити до відбуття ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 1(один) рік 1 (один) місяць. В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок Тернопільського апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, на нього може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції .

Головуючий

Судді