Справа № 953/6944/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0001350 від 05.10.2022 обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст.27, ч. 3 ст. 201-2 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст.27, ч. 3 ст. 201-2 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 201-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м.Харкова перебуває кримінальне провадження, внесене 05.10.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001350 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст.27, ч. 3 ст. 201-2 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст.27, ч. 3 ст. 201-2 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 201-2 КК України.

08.10.2024 до суду від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 надійшла скарга на неправомірні дії слідчого, у якій захисник просить визнати незаконним процесуальне рішення старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 про залишення без розгляду клопотання адвоката ОСОБА_7 про долучення документів від 24.07.2024 та про допит свідків від 24.07.2024 року, що заявлені під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001350 від 05.10.2022 року.

В обґрунтування клопотання захисник вказує на те, що 23.07.2024 та 24.07.2024 вона подала старшому слідчому в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_11 клопотання про долучення документів від 24.07.2024 та про допит свідків від 24.07.2024 року. В цей же день вона отримала від слідчого лист, зі змісту якого вбачається, що її клопотання було залишено без розгляду, оскільки не підлягають розгляду, у зв`язку з завершенням досудового розслідування. Вказане рішення слідчого вважає неправомірним, оскільки станом на 23.07.2024 та 24.07.2024 досудове розслідування не закінчено та строк досудового розслідування не завершений, а тому слідчий повинен був розглянути її клопотання

Крім того, 09.10.2024 до суду від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 надійшло клопотання про скасування арешту майна, у якому захисник просить скасувати накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Київ від 12.07.2023 арешт із забороною на відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, що перебуває у власності ТОВ «СУШІ ПРОДУКТ ПЛЮС» (код ЄРДПОУ 41453496), а саме на: нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційним номер об`єкта нерухомого майна: 000, опис об`єкта: загальна площа (кв.м.) 1663,7; нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційним номер об`єкта нерухомого майна: 000, опис об`єкта: загальна площа (кв.м.) 27,7; нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційним номер об`єкта нерухомого майна: 00, опис об`єкта: загальна площа (кв.м.) 146,2.

На обгрунтування клопотання про скасування арешту майна зазначила, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Київ від 12.07.2023 у кримінальному провадженні № 0001350 накладено арешт із забороною на відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, що перебуває у власності ТОВ «СУШІ ПРОДУКТ ПЛЮС» (код ЄРДПОУ 41453496), а саме на:

- нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційним номер об`єкта нерухомого майна: 000, опис об`єкта: загальна площа (кв.м.) 1663,7;

- нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційним номер об`єкта нерухомого майна: 000, опис об`єкта: загальна площа (кв.м.) 27,7;

- нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційним номер об`єкта нерухомого майна: 00, опис об`єкта: загальна площа (кв.м.) 146,2.

Клопотання про арешт майна розглядалося за відсутності власника майна, який не був повідомлений про дату та час розгляду клопотання. Вважає, що арешт на згадувані будівлі накладено необґрунтовано, а ухвала про арешт майна прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Прийняте рішення про арешт майна мотивоване тим, що на думку слідчого судді вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, є предметом кримінального правопорушення, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, належить на праві власності третій особі, яка повинна була знати, що таке майно відповідає ознакам, зазначеним у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України, та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації майна.

Вважає, що арештоване майно не відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України та не відповідає ознакам, зазначеним у п. 1-4 частини першої ст. 96-2 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні №001350 станом на дату прийняття ухвали Печерським районним судом м. Києва від 12.07.2023 про арешт майна здійснювалося за фактами нібито вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 201-2, 212, 364, 209 КК України.

До Київського районного суду м. Харкова прокурором скеровано обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст.27, ч. 3 ст. 201-2 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 201-2 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст.27, ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Арештовані будівлі не є предметом кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 201-2 КК України, за фактами вчинення яких складено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001350.

Предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України у даному випадку може бути виключно майно, належне БО БФ «Ми різні-Ми рівні». Предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 201-2 КК України може бути лише гуманітарна допомога та благодійні пожертви. Отже арештована нерухомість не є предметом кримінальних правопорушень в кримінальному провадженні № 0001350.

Також зазначила, що арештоване майно не було знаряддям вчинення кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні № 0001350. Арештовані будівлі жодним чином не були використані як знаряддя злочину. У зв`язку з наведеними обставинами вважала, що відсутні підстави та докази стверджувати, що арештовані будівлі зберегли на собі докази кримінальних правопорушень. Тим більше, в будівлях на підставі ухвали слідчого судді був проведений обшук, внаслідок якого жодних доказів вчинення будь-яких кримінальних правопорушень винайдено не було, що підтверджується протоколом обшуку.

Арештовані будівлі за призначенням є офісними приміщеннями та для зберігання товару ніколи не використовувалися. В обвинувальному акті та в ухвалі слідчого судді відсутні конкретні відомості про те, що арештовані будівлі зберегли на собі сліди будь-якого кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, Тому, будівлі не мають доказового значення та не можуть бути жодним чином використані в якості речового доказу.

Також посилалася на те, що арештоване майно не відповідає ознакам, визначеним ст. 96-2 КК України, оскільки не є таким, що одержане внаслідок кримінальних правопорушень та не може бути доходом від такого майна. Арештовані будівлі жодним чином не призначалися та не використовувалася для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення, не призначалося для використання в якості винагороди за його вчинення.

Обвинувачений ОСОБА_4 доводи свого захисника підтримав, просив задовольнити скаргу та клопотання про скасування арешту майна.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_12 та їх захисники доводи захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7 підтримали, просили про задоволення скарги та клопотання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 на неправомірні дії слідчого, а також клопотання про скасування арешту майна, просила відмовити у їх задоволенні, посилаючись на наступне.

Щодо клопотання сторони захисту про скасування арешту майна зазначила, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Київ від 12.07.2023 у кримінальному провадженні № 0001350 про накладення арешту на нерухоме майно, що перебуває у власності ТОВ «СУШІ ПРОДУКТ ПЛЮС» (код ЄРДПОУ 41453496), постановою прокурора у кримінальному провадженні від 30.09.2024 разом з іншими матеріалами виділена у кримінальне провадження №0001282 від 24.06.2024, та направлені для проведення подальшого досудового розслідування до СУ ГУНП в Харківській області. Крім того, з реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001350 від 05.10.2022 не значиться вказана ухвала суду ні в процесуальних рішеннях, ні в заходах забезпечення, які застосовані в ході досудового розслідування, у зв`язку з чим не може бути предметом розгляду в рамках даного кримінального провадження.

Щодо скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 на неправомірні дії слідчого вважала, що скарга захисника є необгрунтованою та просила відмовити в її задоволенні, посилаючись на наступне.

Так, вивченням клопотань адвоката ОСОБА_7 про долучення до матеріалів кримінального провадження № 0001350 від 05.10.2022 копій документів та допит свідків встановлено, що на них не міститься жодної дати чи то їх складання чи то направлення слідчому, отже з вказаних документів не зрозуміло коли саме вони подані слідчому.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження, відповідно до положень ст. 290 КПК України, зазначено, що визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному та його захиснику, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, на а.с. 207 т. 11 міститься повідомлення підозрюваному ОСОБА_13 та захиснику ОСОБА_7 датоване 27.06.2024 про завершення досудового розслідування та відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів, з яким ознайомлені захисник та підозрюваний в цей же день.

Також, вивченням матеріалів вказаного кримінального провадження встановлено, що на а.с. 321-328 т. 11 містяться клопотання захисника ОСОБА_7 про долучення до матеріалів кримінального провадження копій документів та клопотання про допит свідків, з чого вбачається, що слідчий ОСОБА_14 фактично задовольнила клопотання захисника про долучення документів до матеріалів провадження.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою Печерського районного суду м. Харкова строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні був продовжений до 05.07.2024, а клопотання захисником ОСОБА_7 , як зазначено у скарзі, подані слідчому 24.07.2024, тобто поза межами строку досудового розслідування, що позбавляє можливості слідчого проводити будь-які слідчі дії (у даному випадку проводити допити свідків, про які йшла мова у клопотанні адвоката), оскільки відповідно до положень ч. 8 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених ч. 3 ст. 333 цього Кодексу. Будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими.

Суд, вислухавши доводи захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 , думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, та матеріали, надані до суду, приходить до наступного.

Щодо клопотаннязахисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту майна, суд зазначає наступне.

Ухвалою Печерського районного суду м.Харкова від 12 липня 2023 року клопотання прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_15 про накладення арешту на майно задоволено частково. Накладено арешт із забороню на відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, що перебуває у власності ТОВ «СУШІ ПРОДУКТ ПЛЮС» (код ЄРДПОУ 41453496), а саме на: - нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційним номер об`єкта нерухомого майна: 000, опис об`єкта: загальна площа (кв.м.) 1663,7; - нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційним номер об`єкта нерухомого майна: 000, опис об`єкта: загальна площа (кв.м.) 27,7; - нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційним номер об`єкта нерухомого майна: 00, опис об`єкта: загальна площа (кв.м.) 146,2. З мотивувальної частини вказаної ухвали вбачається, що арешт накладено у кримінальному провадженні №0001350 від 05.10.2022 та вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, є предметом кримінального правопорушення, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, належить на праві власності третій особі, яка повинна була знати, що таке майно відповідає ознакам, зазначеним у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України, та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації майна.

Постановою прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні №0001350 Офісу Генерального прокурора прокурора Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_16 від 24.06.2024 виділено в окреме провадження за № 0001282 від 24.06.2024 року матеріали досудового розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.201-2, ч.3 ст.212, ч.3 ст.209, ч.2 ст.364 КК України.

При цьому в реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001350 від 05.10.2022 ухвала Печерського районного суду м.Харкова від 12 липня 2023 року не зазначена.

Враховуючи викладене вище, суд не вбачає на теперішній час правових підстав для скасування арешту майна.

Щодо скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 на неправомірні дії слідчого, суд зазначає наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, наведений у частині 1 статті 303 КПК.

Відповідно до частини 2 статті 303 КПК, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

При цьому норми частини 2 статті 303 КПК не містять імперативних вимог щодо обов`язкового розгляду по суті будь-яких скарг у підготовчому судовому засіданні, а лише вказують на можливість такого розгляду з урахуванням завдань підготовчого провадження, повноважень суду та з дотриманням правил, передбачених статтями 314-316 КПК (на що, зокрема, вказує використане законодавцем формулювання «можуть бути предметом розгляду», а не «розглядаються» чи «підлягають розгляду» тощо, а також пряме відсилання до правил статей 314-316 КПК).

Системний аналіз норм статей 314, 315 КПК України свідчить, що підготовче судове провадження є обов`язковою самостійною стадією кримінального процесу, метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Виходячи зі змісту частини 3 статті 314 та статті 315 КПК, у підготовчому судовому провадженні суд має право прийняти обмежене коло рішень та вирішити питання, пов`язані виключно з призначенням кримінального провадження до судового розгляду.

Чинний КПК України не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи оцінювати процесуальні дії чи бездіяльність та рішення органу досудового розслідування, оскільки з`ясування таких обставин виходить за межі компетенції суду на стадії підготовчого провадження та суд позбавлений можливості дослідити докази, що стосуються прийнятих процесуальних рішень слідчими та прокурором, такі обставини можуть бути досліджені під час судового розгляду, зокрема, під час дослідження доказів, на що сторона захисту має право звертати увагу суду.

Більш того, статтею 307 КПК України визначені рішення слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування. Так, відповідно до частини 2 цієї статті, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Згідно з положеннями частини 3 статті 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим КПК України.

Отже, норми чинного КПК України не надають суду повноважень до ухвалення вироку оцінювати рішення слідчого, прокурора, слідчого судді, оскільки з`ясування таких обставин виходить за межі компетенції суду на стадії підготовчого судового засідання, а також те, що суд не наділений правом досліджувати докази, що стосуються цих рішень, так як такі обставини можуть бути досліджені судом під час судового розгляду.

Враховуючи наведене, у суду, який згідно статті 19 Конституції України діє виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зокрема КПК України, відсутні підстави для прийняття за наслідками розгляду скарги, поданої в порядку статті 303 КПК України, процесуального рішення, зазначеного у скарзі захисника, а саме про визнання незаконним процесуального рішення слідчого.

Відповідно до статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Про результати розгляду клопотань старшим слідчим в ОВС ОСОБА_11 було направлено лист адвокату ОСОБА_7 про те, що клопотання після 27.05.2024 в рамках кримінального провадження № 0001350 не підлягають розгляду у зв`язку з завершенням досудового розслідування.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Поряд з цим, в постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 17 лютого 2021 року у справі № 344/6630/17, Верховний Суд констатував, що КПК України містить ще поняття «завершення» як проміжний етап досудового розслідування, а саме «завершення» пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст. 290 КПК України, а «закінчення» фіксується направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Тобто, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його «закінчення», як це передбачено у ст. 219 КПК, та не має точок дотику із завершенням досудового розслідування.

Обвинувальний акт, відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 113 КПК процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Згідно вимог ч. 2 ст. 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідними положеннями цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під варто. Згідно ч. 7 цієї ж статті КПК України, якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 КПК України, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

При цьому, положеннями п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України визначено, що з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Згідно ч. 4 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 294 КПК України, строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 травня 2024 року за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах 2-го відділу (розслідування особливо важливих кримінальних проваджень) управління розслідування особливо важливих кримінальних проваджень Головного слідчого управління Національної поліції України, продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001350 від 05.10.2022 до п`яти місяців, тобто до 05.07.2024.

27.06.2024 підозрюваному ОСОБА_13 та захиснику ОСОБА_7 повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів, з яким ознайомлені захисник та підозрюваний в цей же день.

Враховуючи викладене вище, суд відмовляє у задоволенні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 на неправомірні дії старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_14 .

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просила призначити обвинувальний акт до судового розгляду по суті.

Обвинувачені та їх захисники в підготовчому судовому засіданні не заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду.

З норм статті 314 КПК України вбачається, що після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Відповідно до статті 315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.

З метою підготовки до судового розгляду суд: 1) визначає дату та місце проведення судового розгляду; 2) з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд; 3) з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; 4) розглядає клопотання учасників судового провадження про: здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів; здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні. 5) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду. Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з вимогами статті 316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду. Судовий розгляд має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

Підстави для закриття кримінального провадження відсутні. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог статті 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено. Кримінальне провадження підсудне Київському районному суду м. Харкова.

Пунктом п`ятим частини третьої статті 314 КПК України визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

На підставі вищевикладеного суд доходить висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені частиною другою статті 27 КПК України, відсутні.

Обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 клопотань про колегіальний розгляд справи не заявлено.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 303-307, 309, 314-317, 372 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.07.2023 у кримінальному провадження № 0001350 від 05.10.2022 .

Скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 на неправомірні дії старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_14 залишити без задоволення.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження № 0001350 від 05.10.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 201-2 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 201-2 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 201-2 КК України,- на 01 листопада 2024 року о 12 год. 00 хв. в залі судового засідання в приміщенні Київського районного суду м. Харкова.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Проведення судового розгляду кримінального провадження визначити у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Головуючий суддя ОСОБА_1