Справа № 577/2956/24
Провадження № 1-в/577/189/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" жовтня 2024 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника Конотопського РВ

філії ДУ Центр пробації

в Сумській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника Конотопського районного відділу Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_5 про звільнення засудженої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03.07.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України внаслідок декриміналізації Закону,-

ВСТАНОВИВ:

За вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03.07.2024 року ОСОБА_6 засуджена за ч. 4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

У поданні заступника начальника Конотопського РВ філії Державної установи «Центр пробації», з посиланням на Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, ставиться питання про звільнення ОСОБА_6 від покарання, призначеного вищевказаним вироком за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

На обґрунтування зазначено, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03.07.2024 року ОСОБА_6 засуджена за ч. 4 ст. 185 КК України за викрадення майна на суму 2197,00 грн., що є меншою двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженою кримінального правопорушення, що і стало підставою для звернення із клопотанням.

У судовому засіданні представник Конотопського РВ філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_4 уточнене подання підтримала та просила його задовольнити.

Прокурор вважає можливим звільнити ОСОБА_6 від покарання, призначеного вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03.07.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

ОСОБА_6 подала заяву про розгляд справи за її відсутності та задовольнити клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи дійшов переконання, що звернення підлягає задоволенню.

За вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03.07.2024 року ОСОБА_6 засуджена за ч. 4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 2024 рік (час вчинення злочину) становив 3028 грн., тоді як вартість викраденого обвинуваченою ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК майна становить 2197 грн., що станом на день розгляду кримінального провадження судом може бути лише підставою адміністративної відповідальності.

Внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія цього Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Частиною першою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу, що визначено положеннями статті 74 КК України.

Пункт 13 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачає, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3статті 74 Кримінального кодексу України.

Суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Частина 2 ст.74 КК встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

Таким чином, зважаючи на викладене вище, на даний час у суду є всі підстави звільнити засуджену ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від невідбутої частини основного покарання у виді 05 років позбавлення волі, призначеного вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03.07.2024 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

За таких обставин, враховуючи декриміналізацію, введену Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX, на підставі ч. 1ст. 5 та ч. ч. 2, 3 КК України, суд вважає клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.4,5,74, ст.ст.536,539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити подання заступника начальника Конотопського районного відділу Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_5 про звільнення засудженої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03.07.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України внаслідок декриміналізації Закону.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України негайно звільнити засуджену ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03.07.2024 року, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Копію ухвали негайно вручити прокурору, представнику органу пробації та направити засудженому.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом семи днів з дня оголошення.

СуддяОСОБА_1