УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.07.2021 /справа №761/26875/21/ у кримінальному провадженні №0000144 (об`єднане з кримінальним провадженням № 0000879),

В С Т А Н О В И Л А :

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.07.2021 /справа №761/26875/21/ у кримінальному провадженні №0000144 (об`єднане з кримінальним провадженням № 0000879).

Клопотання мотивовано тим, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві за заявою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000144 щодо заволодіння шахрайським шляхом квартирою АДРЕСА_1 , яка на праві власності належала померлій ОСОБА_5

29.07.2021 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва, з метою забезпечення збереження речових доказів, накладено арешт у вигляді заборони відчуження та розпорядження на вказану квартиру.

25.01.2023 вироком Дарницького районного суду м. Києва, затверджено угоду про визнання винуватості від 25.01.2023, та ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки.

В подальшому, в порядку цивільного судочинства, зокрема рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07.09.2023 визнано недійсним договір дарування квартири від 14.04.2000 р., укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 3524, за яким ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_6 прийняв у дар квартиру АДРЕСА_1 . Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації за ОСОБА_8 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 29.12.2020 р. між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстровано в реєстрі за № 3690 (запис № 39978646 від 29.12.2020 р. про реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Однак, ОСОБА_3 позбавлений права здійснити державну реєстрацію права власності померлої ОСОБА_5 на вказану квартиру, та оформити спадок, у зв`язку із накладенням арешту ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.07.2021 на квартиру АДРЕСА_1 . Таким чином, вважає, що наявні підстави для скасування арешту, у зв`язку із тим, що відпала потреба в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився. Разом з тим, звернувся до суду із клопотанням про проведення судового розгляду у його відсутність.

Від прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_10 надійшов лист №9/5 від 24.10.2024, зі змісту якого вбачається, що кримінальне провадження №0000144 об`єднане з кримінальним провадженням № 0000879, з якого було виділене кримінальне провадження № 0000967 від 28.10.2021 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

Так, досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000967, встановлено, що ОСОБА_6 та невстановлена досудовим розслідуванням особа отримавши інформацію щодо квартири АДРЕСА_1 та його власників, яка, відповідно до даних наявної у Київському міському бюро технічної інвентаризації, на праві власності зареєстрована за ОСОБА_5 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до актового запису про смерть № 256 від 06.09.2019 року, виготовили підроблені документи на право власності на нерухоме майно. Так, 24.11.2020 перебуваючи в ЦНАП Голосіївського району м. Києва, що розташований по АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , вдаючи із себе власника квартири АДРЕСА_1 , усвідомлюючи, що не є власником вищевказаної квартири, пред`явив паспорт громадянина України на своє ім`я для засвідчення особи та надав підроблений договір дарування від 14 квітня 2000 року, згідно до істотних умов якого ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_6 вищевказану квартиру, а також технічний паспорт на зазначений об`єкт нерухомого майна, тим самим використавши завідомо підроблений документ. 29.12.2020 перебуваючи в офісі приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_9 , що розташований в АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 , вдаючи із себе власника квартири АДРЕСА_1 перед підписанням договору купівлі-продажу квартири вказаного нерухомого майна, пред`явив приватному нотаріусу КМНО ОСОБА_9 та покупцю ОСОБА_8 заздалегідь підготовлені документи, що посвідчують право власності на вказану квартиру, серед яких були: паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 із анкетними даними ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; підроблений договір дарування від 14 квітня 2000 року, згідно до істотних умов якого ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1 , тим самим використавши завідомо підроблений документ. Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000967 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. З ст. 358, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України скеровано до Дарницького районного суду м. Києва 29.10.2021. Дарницьким районним судом м. Києва за результатами розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000967 від 28.10.2021 ухвалено обвинувальний вирок.

При цьому, встановлено, що 29.07.2021 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000144 за клопотанням прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів. Враховуючи викладене, на даний час підстави для накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 відпали, а тому прокурор не заперечує проти зняття арешту. У зв`язку необхідністю прийняття участі у невідкладних слідчих (процесуальних) діях в іншому кримінальному провадженні, а також зайнятістю прокурорів групи прокурорів в інших кримінальних провадженнях, просив розглянути клопотання за його відсутності.

Вивчивши клопотання про скасування арешту майна та долучені до нього матеріали, додатково надані документи учасниками судового розгляду, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

За змістом положень ст.2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

В судовому засіданні встановлено, що 26.09.2019 ОСОБА_3 звернувся до Першої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5

03.06.2021 рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області, заяву ОСОБА_3 задоволено та встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_11 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Києві (актовий запис про смерть № 1463), та її двоюрідною сестрою - ОСОБА_12 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Києві (актовий запис про смерть № 567).

16.01.2021 за заявою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , слідчими Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000144, щодо заволодіння шахрайським шляхом квартирою АДРЕСА_1 , яка на праві власності належала померлій ОСОБА_5

29.07.2021 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва, з метою забезпечення збереження речових доказів, накладено арешт на майно у вигляді заборони відчуження та розпорядження квартирою АДРЕСА_1 .

27.09.2021 підслідність у вказаному кримінальному провадженні визначено за ГУ НП у м. Києві.

08.10.2021 кримінальне провадження №0000144 об`єднане з кримінальним провадженням № 0000879, з якого 28.10.2021 було виділене кримінальне провадження № 0000967, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

25.01.2023 вироком Дарницького районного суду м. Києва затверджено угоду про визнання винуватості від 25.01.2023 у кримінальному провадженні № 0000967 та ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки.

При цьому, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000879, яке було об`єднано з кримінальним провадженням №0000144 та в рамках якого було накладено арешт, здійснюється слідчими ГУ НП у м. Києві за процесуального керівництва прокурорів Київської міської прокуратури.

07.09.2023 рішенням Шевченківського районного суду, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , державний реєстратор Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_13 , про визнання договорів недійсними та скасування записів про право власності задоволено частково тавизнано недійсним договір дарування квартири від 14.04.2000 р., укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 3524, за яким ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_6 прийняв у дар квартиру АДРЕСА_1 . Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації за ОСОБА_8 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 29.12.2020 р. між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстровано в реєстрі за № 3690 (запис № 39978646 від 29.12.2020 р. про реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

25.04.2024 постановою Київського апеляційного суду, рішення Шевченківського районного суду міста Києва 07.09.2023 року, скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_4 від 14 квітня 2000 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 3524, і ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_3 . В іншій частині рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07.09.2023 року, залишено без змін.

Таким чином, аналіз наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про відсутність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, в межах якого подано клопотання, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Дослідивши матеріали клопотання, а також враховуючи позицію прокурора, який не заперечував щодо скасування арешту, накладеного слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва на квартиру АДРЕСА_1 , слідчий суддя не знайшов обґрунтованих та переконливих даних, які б давали підстави вважати, що існують ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на час розгляду клопотання про скасування арешту майна, а тому відсутні підстави для його подальшого застосування.

Враховуючи наведене, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні, є обґрунтованими, та вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а отже клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.132, 170-174, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И Л А :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.07.2021 /справа №761/26875/21/ у кримінальному провадженні №0000144 (об`єднане з кримінальним провадженням № 0000879), - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.07.2021 /справа №761/26875/21/ у кримінальному провадженні №0000144, на майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер 000), у вигляді заборони відчуження та розпорядження вказаним майном.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя