У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді подання провідного інспектора Ужгородського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону

в с т а н о в и в:

до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло вищевказане подання, у якому провідний інспектор Ужгородського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області просить суд вирішити питання про звільнення засудженого ОСОБА_3 від призначеного судом покарання.

Подання обґрунтоване наявністю підстав для застосування положень ст. 74 КК України у зв`язку з набранням чинності Законом України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі - Закон №3886-ІХ).

У судове засідання учасники процесу не з`явилися, належним чином повідомлені про час, дату і місце його проведення, клопотання про відкладення не подали, від представника органу з питань пробації надійшла заява про розгляд подання без участі.

Всебічно та повно дослідивши матеріали подання, суд дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення, зважаючи на таке.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-ІХ, на підставі якого ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Отже, Законом №3886-ІХ фактично частково декриміналізовано (в залежності від обсягу вартості майна, яким заволоділа особа) відповідальність за ст. ст. 185, 190, 191 КК України.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Суд з`ясував, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.12.2023 по справі №308/17347/23, який набрав законної сили 04.01.2024, ОСОБА_3 визнано винним за ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до формулювання обвинувачення Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Разом з тим, Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/2022 від 14 березня 2022 року, № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, № 341/2022 від 17 травня 2022 року, № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, № 757/2022 від 7 листопада 2022 року, № 58/2023 від 6 лютого 2023 року, № 254/2023 від 1 травня 2023 року, строк дії воєнного стану в Україні продовжено до 05 години 30 хвилин до 18 серпня 2023 року.

Так, 26 липня 2023 року близько 16 години 20 хвилин ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, використовуючи транспортний засіб ВАЗ 21013 д.н.з. «с8267ІК» прибув на прилеглу територію житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Реалізовуючи раптово виниклий умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто діючи таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, незаконно, безоплатно та поза волею власника викрав належний потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , велосипед марки «Like2bike» Dark Rider 20", ринкова вартість якого становить 2016 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 , матеріального збитку.

Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд. Враховуючи викладене, своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_4 на суму 2016 гривень.

У свою чергу, прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на момент вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, становив 2684 грн. (станом на 1 січня 2023 року).

Отже, розмір завданих збитків складає суму, що менша двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Беручи до уваги, що ОСОБА_3 за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.12.2023 по справі №308/17347/23 завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 1 січня звітного року, у якому було вчинене ним кримінальне правопорушення, суд констатує, що вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально караним на теперішній час.

У зв`язку з цим суд доходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого ОСОБА_3 від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Вказане свідчить про наявність підстав для задоволення досліджуваного подання.

Керуючись ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд

п о с т а н о в и в:

подання провідного інспектора Ужгородського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від покарання, призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.12.2023 по справі №308/17347/23 за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1