ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1176/24 Справа № 203/1648/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро, апеляційну скаргу представниці Міністерства юстиції України ОСОБА_6 , подану на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 27 травня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги Міністерства юстиції України на бездіяльність слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за вих. № 31565/9.1.4/15-24 від 28 лютого 2024 року,

встановила:

21 травня 2024 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з Дніпровського апеляційного суду надійшла скарга Міністерства юстиції України, яка подана представником ОСОБА_6 , на бездіяльність слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування вимог скаржник посилався на те, що 28 лютого 2024 року Міністерство юстиції України звернулося до Державного бюро розслідувань із заявою про вчинення кримінального правопорушення, вчиненого невстановленими особами органів державної влади (зокрема, правоохоронних органів та судів) відносно громадянина ОСОБА_7 , в результаті чого Державному бюджету України завдано збитків у зв`язку із виплатою йому відшкодування в розмірі 29 070,68 грн. на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Скрипка та інші проти України». За наслідками розгляду заяви про вчинення кримінального правопорушення старшим слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_8 11 березня 2024 року за вих.№ 7825-24/15-02-3/4686зкп-24/п письмово повідомлено Міністерству юстиції України про те, що у заяві не викладено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності слідчих органів ДБР, у зв`язку із чим на даний час відсутні достатні правові підстави для внесення відомостей до ЄРДР.

Таким чином, після отримання заяви про злочин в порушення вимог ст.60, ч.1 ст.214 КПК України, станом на момент розгляду цієї скарги, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.

27 травня 2024 року слідчий Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за результатами розгляду скарги Міністерства юстиції України, яка подана представником ОСОБА_6 відмовив у її задоволенні, пославшись на те, що наведені у заяві Міністерства юстиції України обставини, не є відомостями, які можуть об`єктивно свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.364, 367 КК України. Вказана заява взагалі не містить фактів, які б вказували на вчинення будь-якою посадовою особою органів державної влади, органів досудового розслідування, прокуратури або суду протиправних дій, тобто в ній не вказано короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а є лише формальне посилання на рішення Європейського суду з прав людини без розкриття змісту наявних порушень, які кримінальним законом можуть бути віднесені до кримінально-караних діянь. Водночас лише виплата коштів з Державного бюджету України на відшкодування моральної шкоди за рішенням Європейського суду з прав людини не є тим спричиненням збитків державі в розумінні закону про кримінальну відповідальність.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_6 , як представник Міністерства юстиції України подала апеляційну скаргу, у якій просить про скасування ухвали слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 27 травня 2024 року та постановлення нової ухвали, якою зобов`язати уповноважену особу Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, внести відомості за заявою Міністерства юстиції України про вчинення кримінального правопорушення від 28.02.2024 № 31565/9.1.4/15-24 до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Обгрунтовуючи доводи поданої апеляційної скарги захисниця зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, такою, що суперечить вимогам частини першої статті 214 КПК України.

Так, як вбачається з системного аналізу норм кримінально-процесуального законодавства, обов`язок слідчого, який передбачено частиною першою статті 214 КПК України не вимагає оцінки ним заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину, для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Отже, на переконання апелянта, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям провадження, відповідно до статті 214 КПК України.

Крім того, нормами Кримінального процесуального кодексу України не передбачено іншого процесуального реагування на повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, окрім як внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у строки, визначені частиною першою статті 214 Кримінального процесуального кодексу України.

Наголошує, що у якості додатків до заяви про вчинення кримінального правопорушення, Міністерством юстиції України було надано Державному бюро розслідувань всі наявні документи, які могли бути використані ним в якості доказів.

Окремо звертає увагу суду, що, з огляду на особливий характер правовідносин, будь-яких інших обставин про вчинення кримінальних правопорушень, окрім викладених в поданій заяві, Міністерство юстиції України не має та не може мати.

Міністерством юстиції України в своїй заяві було зазначено конкретні обставини про кримінальні правопорушення (відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення), які є хоч і неповними, але достатніми у вказаних правовідносинах, зокрема, для попередньої кваліфікації та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та належного проведення досудового розслідування. Сторона захисту вважає, що обставини, які викладені Мін`юстом в поданій заяві від 28.02.2024 є виключними та достатніми у вказаних правовідносинах, зокрема, для внесення відомостей до ЄРДР та належного проведення досудового розслідування

В судове засідання апеляційної інстанції прокурор та заявниця ОСОБА_6 , яка діє у інтересах Міністерства юстиції України, будучи належно повідомленими про дату та час судового розгляду, не з`ялився, прокурор про причини своєї неявки суд не повідомив, а заявниця подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, що у відповідності до положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає судовому розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши додані до апеляційної скарги та первісної скарги Міністерства юстиції України матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями КПК України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчим суддею зазначені вимоги закону дотримані.

Відповідно ст.55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, а порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК.

До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні (п.18 ч.1 ст.3 КПК), а згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

У межах процедури оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий, дізнавач, прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого, дізнавача або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР. При цьому, аналіз положень КПК дає підстави для висновку, щодо до ЄРДР вносяться не будь-які заяви чи повідомлення, які надходять до органів досудового розслідування (прокуратури), а лише відомості про конкретне кримінальне правопорушення, коли такі відомості чітко викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення (ч.5 ст.214 КПК), тобто внесенню до ЄРДР підлягають відомості на підставі заяв чи повідомлень, в яких міститься виклад обставин, що об`єктивно можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Мотивуючи своє рішення про відмову у задоволенні скарги представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, слідчий суддя у своєму рішенні зазначив, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості не з будь-якої поданої заяви, а саме із заяви чи повідомлення, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Тобто, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити короткий виклад обставин, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, прізвище, ім`я, по-батькові потерпілого чи заявника.

Матеріалами справи встановлено, що 28.02.2024 року Міністерство юстиції України звернулось до Державного бюро розслідувань із заявою про вчинення кримінального правопорушення за ознаками статей364, 367 КК України.

11 березня 2024 року за вих. № 7825-24/15-02-3/4686зкп-24/п старший слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_8 письмово повідомив Міністерство юстиції України про те, що у заяві не викладено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності слідчих органів ДБР, у зв`язку із чим на даний час відсутні достатні правові підстави для внесення відомостей до ЄРДР.

Слідчий суддя дослідивши подану скаргу встановив, що з доказів, наявних у даній скарзі, не встановлено обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, про яке наголошує представниця Міністерства юстиції України, оскільки в заяві остання не наводить об`єктивних даних, які б дійсно підтверджували ознаки кримінального правопорушення, а доводи, викладені у заяві представниці Міністерства юстиції України про вчинення кримінального правопорушення зводяться до дублювання рішення Європейського суду з прав людини, постановленому у справі «Скрипка та інші проти України», зазначення статті 6 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» та мінімального викладу фактичних обставин справи.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновків про відсутність законодавчо визначених підстав для внесення відомостей до ЄРДР за заявою Міністерства юстиції України, так як у ній відсутні обставини, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення. При цьому сама заява містить виключно зміст судового рішення Європейського суду з прав людини, постановленого у справі «Скрипка та інші проти України» та не містить об`єктивних відомостей, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень, на які посилається Міністерство юстиції України.

Отже, перевіркою матеріалів даного провадження, судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких порушень слідчим суддею вимог КПК України щодо процесуального порядку судового розгляду скарги, які, згідно ст.412 КПК України, слід було би визнати істотними та які б тягнули за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновків, що апеляційна скарга представниці Міністерства юстиції України ОСОБА_6 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 27 травня 2024 року є законною, обґрунтованою, належним чином вмотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК.

Керуючись ст.ст. 405,407, 418,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 27 травня 2024 року про відмову у задоволенні скарги Міністерства юстиції України на бездіяльність слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за вих. № 31565/9.1.4/15-24 від 28 лютого 2024 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу представниці Міністерства юстиції України ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4