Справа № 643/9202/24
Провадження № 1-кс/643/1012/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2024 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду у м. Харкові погоджене прокурором клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002878 від 16.08.2024 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, має вищу освіту, за спеціальністю правознавець, зі слів страждає на сечокам`яну хворобу, пенсіонер, розлучений, не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , -

УСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин: 16.08.2024, приблизно о 18:10, ОСОБА_6 , будучи вдягненим у військову форму перебував поблизу будинку АДРЕСА_3 неподалік зупинки громадського транспорту, де вживав спиртні напої, чим викликав обурення раніше незнайомого ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 , виказуючи невдоволення поведінкою ОСОБА_6 , вважаючи, що той своїми діями ганьбить військовослужбовців, зробив останньому зауваження, внаслідок чого між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими під час досудового розслідування громадянами стався словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_6 виник раптовий злочинний намір, спрямований на позбавлення життя будь-кого з осіб, присутніх під час вказаного конфлікту, із застосуванням вогнепальної зброї, а саме: пістолета моделі «ПМ» із заводським серійним номером « НОМЕР_1 », який ОСОБА_6 носив при собі у кишені верхнього одягу.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на позбавлення життя іншої людини, діючи через раптово виниклу неприязнь, усвідомлюючи суспільну-небезпечність своїх протиправних дій та наслідки, які можуть настати від їх здійснення, ОСОБА_6 , діючи умисно, рухаючись у бік ОСОБА_7 , позаду якого по пішохідній алеї в бік супермаркету «Класс» проходив раніше незнайомий ОСОБА_8 , дістав з кишені верхнього одягу (сорочки) знаряддя вбивства, а саме: пістолет моделі «ПМ» із заводським серійним номером « НОМЕР_1 », споряджений бойовими патронами калібру 9 мм, та здійснив один постріл в бік ОСОБА_8 , який проходив в цей час позаду ОСОБА_7 , чим спричинив ОСОБА_8 наскрізне вогнепальне поранення лівої половини грудної клітки, однак не довів свої протиправні дії до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки дії ОСОБА_6 були припинені свідком ОСОБА_9 , який підбіг на допомогу та зупинив ОСОБА_6 , тим самим припинив злочинні дії останнього.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині та ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння, зберігання, придбання, вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

16.08.2024 о 18:20 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 17.08.2024 останньому повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Слідчий, посилаючись на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, ті факти, що останній не одружений, не працює, не має законних джерел отримання заробітку, як і будь-яких осіб на утриманні та у нього відсутні стабільні соціальні зв`язки, які утримують останнього від спроби втечі, зловживає алкогольними напоями, має досвід поводження з вогнепальною зброєю, вважає, що існують ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків та потерпілого з метою зміни чи відмови останніми від своїх показань, вчинення іншого кримінального правопорушення та просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як іншій, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти переліченим ризикам.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний не заперечував наслідків, завданих його діями, разом з тим зазначив, що вони стались через його необережне поводження зі зброєю, висловив щире каяття у скоєному та готовність співпрацювати зі слідством, повністю відшкодувати завдану ним матеріальну та моральну шкоду. Щодо обставини вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення зазначив, що дійсно вживав алкогольні напої 16.08.2024, що було пов`язано з вшануванням пам`яті його близького друга ОСОБА_10 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час оборони нашої держави. ОСОБА_6 не є військовослужбовцем, проте військовий одяг у нього є, так як він займається волонтерською діяльністю і відвідує місця, де така форма одягу є обов`язковою. Пістолет йому подарував до загибелі ОСОБА_10 .

У вечері 16.08.2024 на вулиці його почав провокувати раніше не знайомий чоловік. Він лаявся та висловлював у бік підозрюваного образи. Коли ОСОБА_6 хотів піти, чоловік почав його знімати та, продовжуючи образи й погрози, бігав коло нього, розмахував руками чи то у спробі вдарити, чи надаючи своїм образам більшої значимості. Після того ОСОБА_6 дістав з кишені наявний у нього пістолет та, не наводячи його на чоловіка, з метою налякати, здійснив постріл у бік, де немало нікого бути. Як виявилось, поцілив у перехожого дідуся. Одразу після того він не переховувався і не намагався покинути місце події. До нього підійшли сторонні люди, разом з якими він дочекався поліції.

Посилаючись на те, що він не є злісним правопорушником, не має наміру переховуватись від слідства, а навпаки, зацікавлений у об`єктивному та неупередженому розслідуванні, враховуючи, що кульове поранення потерпілого стало наслідком його необережного поводження зі зброєю, просив обмежитись застосуванням більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу.

Захисник зазначила, що підозра ОСОБА_6 у злочині, передбаченому ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України не обґрунтована, так як жодного умислу на вбивство потерпілого він не мав. При цьому у повідомленні про підозру йдеться про виникнення у ОСОБА_6 раптового наміру позбавити життя будь-кого, що не узгоджується з кваліфікацією дій за ст. 115 КК України. Наявні у потерпілого ОСОБА_8 , який був випадковим перехожим, тілесні ушкодження та обставини їх отримання вказують на необережне їх завдання та необхідність кваліфікувати дії ОСОБА_6 за ст. 128 КК України. Будь-якого конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не було, при цьому допитані свідки вказують про наявність конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , при цьому останній, тривалий час й наполегливо висловлюючись у бік підозрюваного нецензурною лайкою, спровокував цей конфлікт. Але навіть не дивлячись на це ОСОБА_6 не цілив у ОСОБА_7 , а здійснив постріл у бік від нього, де випадково опинився потерпілий.

Наступні дії ОСОБА_6 , а саме намагання надати допомогу потерпілому, перебування на місці події до приїзду поліції, на що вказують і свідки, свідчать про відсутність у нього наміру переховуватись від слідства всупереч думки прокурора. В подальшому ОСОБА_6 дав дозвіл на обшук його приміщення, тобто не заважав слідству, а навпаки сприяв.

ОСОБА_6 має зареєстроване місце проживання у м. Харкові, проте постійно мешкає за іншою адресою у м. Харкові разом з батьками, підтримує відносини з повнолітнім сином, 2002 р.н., є пенсіонером, отже отримує стабільний та постійний доход. Вказані обставини спростовують викладені у клопотанні посилання на зворотне.

ОСОБА_6 раніше не судимий, отже казати, що останній може вчинити кримінальне правопорушення в майбутньому безпідставно. Крім того, прокурор вказує на існування ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків, проте жодних доказів такого впливу не наводить. Наразі родичі підозрюваного спілкуються з донькою потерпілого виключно з питань надання матеріальної допомоги на лікування останнього. Через це донька потерпілого ОСОБА_11 подала до суду заяву, в якій вказала, що родина підозрюваного піклується здоров`ям її батька, допомагає, через що просила не застосовувати до ОСОБА_6 найсуворіший запобіжний захід.

Посилаючись на приведені дані щодо особистості підозрюваного, ті факти, що останній займає активну громадську позицію, надає волонтерську допомогу нашим військовим формуванням у зміцненні обороноздатності, благодійним організаціям з метою підтримки цивільного населення, враховуючи позицію підозрюваного у кримінальному провадженні та відношення до наслідків кримінального правопорушення, захисник зауважила, що перелічені прокурором ризики відсутні, як і не можливість застосування до підозрюваного більш м`якого, ніж тримання під вартою запобіжного заходу та просила відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне: ОСОБА_6 наразі підозрюється у вчиненні, зокрема злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, який передбачає відповідальність за замах на умисне вбивство, класифікується як особливо тяжкий і передбачає покарання у виді позбавлення волі до 15 років.

Твердження захисника ОСОБА_6 про невірну кваліфікацію дій останнього та, як наслідок, необґрунтовану підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України не є безпідставним враховуючи встановлені розслідуванням обставини. Так, дії ОСОБА_6 кваліфіковані як закінчений замах на вбивство потерпілого ОСОБА_8 , тоді як останній і ОСОБА_6 не знайомі, у день вчинення злочину не спілкувались між собою та, відповідно, жодного конфлікту між ними не було. Вказані обставини можуть свідчити про правдивість позиції сторони захисту про відсутність умислу ОСОБА_6 на заподіяння смерті потерпілому та випадкове завдання останньому кульового поранення. Разом з цим, зібрані на теперішній час докази у своїй сукупності, враховуючи, що розслідування перебуває на початковій стадії і ці докази не мають беззаперечно доводити вину підозрюваного, дають як слідчому судді, так і будь-якому сторонньому спостерігачу підстави казати що ОСОБА_6 міг вчинити інкримінований йому злочину. Під час подальшого розслідування мають бути зібрані та оцінені у сукупності як докази сторони обвинувачення, так і докази сторони захисту, чому і має сприяти обраний запобіжний захід. Отже, підозру ОСОБА_6 на тепер можна вважати достатньо обґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Сторона обвинувачення просить застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обґрунтованість підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину та наявність 3-х з 5-ти ризиків, перелічених в ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, як зазначено в ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Доводи сторони захисту щодо відсутності будь-якого з ризиків, зазначених стороною обвинувачення, суд вважає необґрунтованими, так як сама суворість передбаченого покарання у разі доведення вини підозрюваного є суттєвим, хоча й не єдиним, елементом при оцінюванні ризику переховування.

Не є безпідставним і твердження прокурора про існування ризику незаконного впливу на свідків та потерпілого, так як серед вже допитаних свідків є знайома підозрюваному особа, вплив на яку з метою надання більш вигідних підозрюваному свідчень не виключається, а потерпілий, враховуючи його стан під час першого допиту, беззаперечно має бути допитаний додатково та більш детально.

Ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення слідчий суддя вважає не доведеним, так як останній в минулому до кримінальної відповідальності не притягався, не судимий. Відомостей, окрім посилання на них у тексті клопотання, які б свідчили про асоціальний спосіб життя підозрюваного та схильність до протиправної діяльності слідчому судді не надано.

Разом з тим слід зазначити, що ч. 1 ст. 178 КПК України зобов`язує слідчого суддю при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; наявність судимостей, тощо.

Дивлячись на особистість підозрюваного через призму зазначених вище обставин можна казати, що останній, всупереч твердженню сторони обвинувачення, володіє достатніми соціальними зв`язками у місті постійного проживання, так як мешкає разом з батьками пенсійного віку, має повнолітнього сина, з яким підтримує відносини, є пенсіонером за вислугою років, отже має постійний та стабільний доход. Репутацію підозрюваного не можна вважати поганою, так як будь-яких доказів його асоціальної поведінки слідчому судді не надано, ОСОБА_6 в минулому до кримінальної відповідальності не притягався, засуджений не був. Навпаки, стороною захисту надані матеріали, які вказують на залученість підозрюваного до суспільного життя, насамперед щодо надання допомоги як військовим, так і цивільному населенню під час військової агресії російської федерації.

Таким чином слідчий суддя вважає, що прокурором доведено існування двох зазначених в ст. 177 КПК України ризиків, разом з тим, враховуючи конкретні обставини інкримінованих підозрюваному злочинів, які в подальшому можуть суттєво вплинути на їх кваліфікацію у бік зміни на менш тяжку, беручі до уваги викладені вище обставини, що характеризують підозрюваного, його позицію у кримінальному провадженні, а саме щире каяття, співпраця зі слідством, можна дійти висновку, що доведені стороною обвинувачення ризики достатньо суттєво зменшені і не були проявлені раніше, хоча така можливість у підозрюваного була. Насамперед це стосується ризику переховування від органу досудового розслідування, проте підозрюваний не намагався покинути місце вчинення злочину, не чинив супротиву під час затримання.

З погляду на викладене слідчий суддя вважає, що недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, не доведена прокурором.

Частина 4 ст. 194 КПК України вказує, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Наведене вище, на думку слідчого судді, дає підстави для висновку, що до ОСОБА_6 може бути застосований менш суворий, ніж тримання під вартою, запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт, який унеможливить реалізацію ризиків переховування від слідства та суду, незаконного впливу на потерпілого і свідків, а також буде цілком достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Домашній арешт, враховуючи, що підозрюваний не мешкає за місцем реєстрації, має відбуватись за місцем фактичного проживання останнього, так як на даний момент причини, через які це не можливо, відсутні.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнивши останнього з-під варти в залі суду.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на останнього обов`язки у вигляді:

-заборони залишати житло за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_2 , цілодобово;

-заборони спілкуватись з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні без присутності слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про необхідність змінити місце проживання;

-здати на зберігання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну в разі їх наявності.

Ухвала діє протягом 2-х місяців з моменту її постановлення, тобто до 19.10.2024 і може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1