ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5060/24 Номер провадження 11-сс/814/432/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання представника заявника заявникаОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 31 травня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР у м. Полтава, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 02 травня 2024 року.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 оскаржує незаконне застосування до нього насильства під час тримання в уповноваженому органі державної влади працівниками поліції в ході досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 вересня 2022 року за №0001800 за ч.4 ст.185 КК України, а тому має право звернутись із письмовою заявою в порядку ст.206 КПК України в зазначеному кримінальному провадженні до Октябрського районного суду м. Полтава як суду першої інстанції в судовій справі №554/6956/23.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 31 травня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подану ним скаргу. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні скарги, так як не врахував те, що: положення КПК України не вказують на неможливість подачі ним до ТУ ДБР у м. Полтава заяви про вчинення кримінального правопорушення та не визначають його обов`язку звертатись саме в порядку ст.206 КК України до суду, який розглядає справу за пред`явленим йому обвинуваченням; 02 травня 2024 року він направив до ТУ ДБР у м. Полтава заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, однак уповноваженою особою не було виконано вимоги ч.1 ст.214 КПК України; норми кримінальному процесуального закону не містять приписів, які передбачають здійснення оцінки обгрунтованості заяви щодо вчинення кримінального правопорушення, ними передбачено лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення.

Учасники провадження належним чином повідомлялись про місце, дату й час апеляційного розгляду, клопотань про відкладення судового засідання апеляційного суду від них не надходило.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку заявника та його представника на підтримку апеляційної скарги, перевірила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що вона підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України регламентовано, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цим вимогам оскаржувана ухвала не відповідає.

Виходячи з положень п.2 ч.3 ст.407, п.3 ч.1 ст.409 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу і постановляє нову ухвалу з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимогКПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч.1 ст.412 КПК України).

Окремою формою судової діяльності є судовий контроль за додержанням законів органами дізнання, досудового слідства та прокурором, який реалізує слідчий суддя. Зміст і характер такої діяльності щодо судового контролю в рамках кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини на стадії досудового розслідування кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні заявником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 2 ст.304 КПК України передбачено, що скарга повертається, якщо:

1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу;

2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді;

3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

На підставі ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст.318-380 КПК України, з урахуванням положень глави 26 КПК України.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора слідчий суддя постановляє ухвалу про:

1)скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Із системного тлумачення положень ч.7 ст.100, ч.2 ст.132, ч.1 ст.184, ч.1 ст.192, ч.2 ст.199, ч.1 ст.201, ч.3 ст.244, ч.10 ст.290 КПК України, за якими законодавець визначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, враховуючи положення ч.6 ст.9 КПК України, вбачається, що скарга на бездіяльність слідчого на досудовому провадженні повинна розглядатись слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, бездіяльність якого оскаржується.

За змістом скарги та доданих до неї матеріалів ОСОБА_7 подав до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава скаргу на бездіяльність слідчого ТУ ДБР у м. Полтава, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_7 від 02 травня 2024 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, в якій (заяві) він зазначав про обставини застосування до нього поліцейським недозволених методів слідства в ході здійснення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 вересня 2022 року за №0001800 (а.п.1-6).

Таким чином, скаржник правильно звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава, так як у межах територіальної юрисдикції цього суду знаходиться орган досудового розслідування, бездіяльність уповноваженої особи якого (слідчого) оскаржує апелянт.

Разом з тим, посилання слідчого судді на те, що ОСОБА_7 подав скаргу на незаконне застосування до нього насильства працівниками поліції в ході досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 вересня 2022 року за №0001800, та має право звернутись із письмовою заявою в порядку ст.206 КПК України в зазначеному кримінальному провадженні до Октябрського районного суду м. Полтава як суду першої інстанції в судовій справі №554/6956/23, позбавлені підстав, оскільки названі обставини не впливають на визначення передбаченої кримінальним процесуальним законом підсудності провадження за поданою ОСОБА_7 скаргою під час досудового розслідування та відповідно на його право звернутись із цією скаргою в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава.

Окрім того, слідчим суддею всупереч вимогам КПК України в мотивувальній частині ухвали наведено підставу для повернення скарги, але постановлено судове рішення про відмову в її задоволенні без перевірки доводів заявника.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов передчасного й помилкового висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 із наведених в оскаржуваній ухвалі підстав.

Допущені слідчим суддею порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для його скасування.

Зважаючи на викладене вище та враховуючи те, що слідчим суддею розгляд скарги по суті шляхом перевірки її доводів щодо наявності чи відсутності оскаржуваного виду бездіяльності фактично не здійснювався, ухвалу слідчого судді належить скасувати та постановити нову ухвалу про призначення нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого необхідно врахувати зазначене вище, перевірити доводи ОСОБА_7 і постановити судове рішення, що відповідало би вимогам закону.

Отже, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 31 травня 2024 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4