В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в міста Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001525 від 02 жовтня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_6 , 13 вересня 2024 року в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 14:30 години, знаходився вдома за своїм місцем мешкання а саме за адресою АДРЕСА_2 , в цей час ОСОБА_4 , побачив на столі вказаної вище квартири ноутбук «Lenovo» Ideapad 15.6 Athlon 3050U 2 3 ghz ram4gb ssd 128 AMD, який належний потерпілій ОСОБА_7 і в цей час у ОСОБА_4 , раптово виник умисел на таємне викрадення даного ноутбука та обернення його на свою користь.

Цього ж дня, ОСОБА_4 , під час дії воєнного стану, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету власного збагачення, переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер, впевнившись в тому, що потерпіла ОСОБА_7 за ним не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав ноутбук «Lenovo» Ideapad 15.6 Athlon 3050U 2 3 ghz ram4gb ssd 128 AMD, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3590 становить 8870 грн.

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 , місце вчинення кримінального правопорушення із викраденим майном покинув, обернувши викрадене на власну користь та розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 8870 грн.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, яку укладено 24 жовтня 2024 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 відповідно до якої обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення у повному обсязі. Сторони погодили покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком, тривалість якого визначається судом.

Потерпілою ОСОБА_7 надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні в порядку ч.4 ст.469 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у присутності свого захисника суду пояснив, що він цілком розуміє характер пред`явленого обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, при цьому повністю визнає себе винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Крім того, розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст.476 КПК України, згодний із узгодженим видом покарання, яке буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважав, що при укладенні даної угоди дотримані всі вимоги діючого законодавства, просив суд угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 також наполягав на затвердження угоди, умови якої повністю відповідають інтересам підзахисного.

Вислухавши в підготовчому судовому засіданні сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для її затвердження виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Суд також переконався, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинувачуваним виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, з урахуванням особи винного, який на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, неодружений, раніше не судимий.

Обставиною що пом`якшує покарання, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає доведеним провину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Таким чином, угоду про визнання винуватості слід затвердити, визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробувальним строком на один рік та покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов не заявлений. Витрати на залучення експертів та речові докази відсутні. Речові докази відсутні.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374,475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 жовтня 2024 року укладену між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності зі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1