Справа № 212/6265/24
У Х В А Л А

про запобіжний захід

13 серпня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000810 від 05.06.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор просив продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , мотивуючи тим, що на сьогоднішній день наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, що унеможливлюють застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачена та її захисник у судовому засіданні просили суд змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд враховує вік та стан здоров`я обвинуваченої ОСОБА_4 , яка до затримання не працювала, не заміжня, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків, а також обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого у період іспитового строку.

Оцінюючи наведені обставини, суд вважає, що продовжують існувати ризики, що були підставою для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченої, а саме ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, переховування від суду. Провадження перебуває на розгляді суду, на даний час не вчинені всі необхідні дії для встановлення об`єктивної істини у справі.

Будь-яких належних та допустимих доводів на підтвердження неможливості подальшого перебування обвинуваченої під вартою або на підтвердження відсутності вказаних вище ризиків суду не надано та про них не заявлено. Стороною захисту не доведено про наявність міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання обвинуваченої та наявності доходу.

Прокурором доведено про відсутність належних гарантій, які б переважали ризику ухилення від суду та вчинення нових кримінальних правопорушень, а тому інший більш м`який запобіжний захід не може в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої під час судового розгляду даного кримінального провадження.

Прокурором доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченою кримінальних правопорушень; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України.

Суд вказує, що у даному випадку суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи особистості, має усунути загрози скоєння нових злочинів та ризик переховування від суду (відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність джерел доходу).

При цьому, суд зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Матеріали кримінального провадження не містять переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченої під вартою, та в судовому засіданні такі відомості не надані та не доведені.

Суд, дійшовши висновку про продовження існування вказаних вище ризиків, виходячи з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог статті 199 КПК України, вважає, що обраний відносно обвинуваченої запобіжний захід відповідає характеру і тяжкості діянь, яке інкримінуються, а разом з іншим, допомагає уникнути ризиків, існування яких доведено, і які не зменшилися, є реальними, тому суд приходить до висновку про продовження строку тримання обвинуваченої під вартою на 60 днів.

На виконання вимог до п.2 ч.5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України, суд вважає за можливе визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених цим Кодексом, у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченої під вартою.

Продовжити захід забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою до 11.10.2024 року включно.

Визначити обвинуваченій ОСОБА_4 у кримінальному провадженні заставу у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121120,00 гривень (сто двадцять одна тисяча сто двадцять гривень 00 копійок).

Застава може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний депозитний рахунок суду.

У разі внесення розміру застави на відповідний рахунок суду, вважати, що до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід застава та на підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на неї наступні обов`язки:

- прибувати по першому виклику до суду у визначений час;

- не відлучатися з населеного пункту в якому вона зареєстрована чи проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місце роботи.

В разі невиконання обвинуваченим покладених обов`язків, наступають наслідки передбачені КПК України.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення. Особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1