Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3130/24
Провадження №: 1-кс/332/277/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ відділення поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , прокурора Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 погодженого прокурором Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 08.01.2024 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, військовослужбовця військової служби по мобілізації, який перебуває на посаді ….. (інформація обмежена для запобігання несанкціонованому поширенню інформації про переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчиненому в умовах воєнного або надзвичайного стану), у військовому званні «солдат», який не має місця реєстрації та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , затриманого в порядку ст. 208 КПК України, якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальногоправопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділення поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 за погодженням прокурора Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що СВ відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000003, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України.

Так, наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 47 від 03.03.2022 солдата за мобілізацією ОСОБА_5 призначено на посаду ……..(інформація обмежена для запобігання несанкціонованому поширенню інформації про переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчиненому в умовах воєнного або надзвичайного стану) Військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_7 від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_7 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.

Згідно з вимогами ст.1 Закону України « Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст.65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Однак, солдат ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що 28.04.2023 за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, у невстановлений в ході досудового розслідування час, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , із дислокацією в (інформація обмежена для запобігання несанкціонованому поширенню інформації про переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчиненому в умовах воєнного або надзвичайного стану) та в подальшому до місця несення служби не повернувся.

Тим самим, він усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, з метою ухилення від проходження військової служби, самовільно залишив військову частину - місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 в (інформація обмежена для запобігання несанкціонованому поширенню інформації про переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчиненому в умовах воєнного або надзвичайного стану), після чого, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби.

В подальшому, 24 травня 2024 року солдат ОСОБА_5 був виявлений оперативними співробітниками відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, в ході планового оперативного відпрацювання органами Національної поліції України території міста Запоріжжя, щодо виявлення осіб, що скоїли злочин чи мали причетність до злочинної діяльності, після чого був запрошений до вищевказаного територіального органу поліції, де був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, тим самим останній закінчив вчинення кримінального правопорушення.

25.05.2024 року слідчим СВ відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (злочину), суворість та невідворотність послідуючого покарання, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також може незаконно впливати на свідків, що обумовлюється тим, що всі свідки на даному етапі досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлені; встановлені свідки у даному кримінальному провадженні разом з ОСОБА_5 проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить для останнього умови для здійснення ним впливу на свідків. За таких підстав, слідчий вважає, що менш суворі запобіжні заходи аніж тримання під вартою не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, тому просить суд продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, а саме, до 25.08.2024 року.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили його задовольнити у повному обсязі, мотивуючи тим, що підозра є обґрунтованою, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до підозрюваного не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого про продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, пояснюючи те, що він залишив військову частину через погіршення стану здоров`я, яке потребувало лікування.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , просив відмовити у задоволенні клопотання, також надав письмові заперечення, згідно з якими вважає викладені в клопотанні факти та докази обґрунтування підозри, а також обставини, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність ризиків на користь тримання підозрюваного під вартою, не достатніми. Наголосив, що підозрюваний розпочав військову службу добровольцем з перших днів повномасштабного вторгнення, виконував бойові завдання на різних «гарячих» напрямках, внаслідок чого отримав захворювання, які відповідно до довідки ВЛК - пов`язані з проходженням військової служби. Має позитивні характеристики, в тому числі відповідно до висновків Службової характеристики ОСОБА_5 «до виконання службових обов`язків ставиться відповідально». Зазначені факти свідчать про можливість належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 без застосування запобіжного заходу.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши доводи клопотання, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що СВ відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000003, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України.

24.05.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

25.05.2024 слідчим СВ відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.05.2024 року в рамках вказаного кримінального провадження стосовно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.07.2024 року із визначенням застави у розмірі 242240 гривень.

В ході досудового розслідування, керівником Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони винесено постанову про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.01.2024 за № 0000003 до трьох місяців до 25.08.2024.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які досліджені у ході розгляду слідчим суддею клопотання, зокрема:

- повідомленням військової частини НОМЕР_1 про вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцем ОСОБА_5 ;

- протоколами допитів свідків військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які пояснили обставини відсутності ОСОБА_5 на службі;

При цьому, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. За наявності обґрунтованих даних, які спростовують всі чи деякі обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий за погодженням із прокурором має право змінити раніше повідомлену підозру чи за наявності для цього підстав прийняти рішення про закриття кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурором доведено існування ризиків, передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, а отже, розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (злочину), суворість та невідворотність послідуючого покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Про вказані наміри підозрюваного вже свідчить його поведінка, оскільки достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин, а саме самовільно залишивши місце несення служби. Щодо ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то такий обґрунтовується тим, що на даний час, у зв`язку із початковим етапом досудового розслідування даного кримінального провадження, встановити всіх свідків не виявилося можливим, однак, досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а відтак ОСОБА_5 , у випадку застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, може здійснювати тиск на них, які враховуючи початковий етап досудового розслідування ще не були допитані у кримінальному провадженні, однак підлягають обов`язковому допиту в якості свідків, що суттєво вплине на можливість уникнення ОСОБА_5 кримінальної відповідальності та сприятиме перешкоджанню здійсненню досудового розслідування даного кримінального провадження.

Питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів щодо підозрюваного слідчий суддя не вирішує з підстави того, що нормою ч.8 ст.176 КПК України прямо передбачено те, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З огляду на вищевикладене, з підстави доведення прокурором наявності ризиків, передбачених п. 1, п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України приймаючи до уваги норму ч. 8 ст. 176 КПК України слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції» а отже, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному в межах строку досудового розслідування на умовах, викладених в ухвалі слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.05.2024 року.

Керуючись ст.ст. 177, 183 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 погодженого прокурором Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити в межах строку досудового розслідування, а саме до 25.08.2024 року з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на умовах, викладених в ухвалі слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.05.2024 року.

Копію ухвали вручити слідчому, прокурору, підозрюваному, захиснику та надіслати до Запорізького СІЗО для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1