ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2033/24 Справа № 202/1624/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2024 року про відмову в задоволенні заяви захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року стосовно ОСОБА_6 , засудженого за частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_7

в режимі відеоконференції:

засудженого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2024 року відмовлено в задоволенні заяви захисника ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року стосовно ОСОБА_6 , засудженого за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на чотирнадцять років.

В обґрунтування свого рішення, суд першої інстанції зазначив, що усі доводи, викладені у заяві захисника ОСОБА_7 на які захисник посилається, як на нововиявлені обставини зводяться до нової оцінки доказів, які були наявні та відомі суду, та яким відповідно була надана оцінка в ході розгляду кримінального провадження судами трьох інстанцій.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_7 про виклик і допит в якості свідка ОСОБА_9 у задоволенні якого судом було відмовлено, з тих підстав, що показання обвинуваченого ОСОБА_6 щодо його місця знаходження 23 січня 2020 року були ретельно перевірені судами, оцінені у вироку суду від 01.12.2021 і перевірені судами апеляційної і касаційної інстанцій, а тому у необхідності виклику і допиту свідка ОСОБА_9 стороною захисту не наведено жодного обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

Зі змісту вироку слідує, що твердження захисника про надання свідком ОСОБА_10 і потерпілою ОСОБА_11 неправдивих показів були відхилені та спростовані судом, а завідомо неправдиві покази свідка або потерпілої, як нововиявлені обставини повинні бути встановлені вироком суду, а при неможливості його ухвалення матеріалами розслідування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

За змістом апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 останній просить скасувати ухвалу суду першої інстанції у зв`язку з її незаконністю та необґрунтованістю та призначити новий розгляд заяви захисника в суді першої інстанції по суті.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог засуджений посилається на недопустимість низки доказів кримінального провадження та порушення його прав під час досудового розслідування та судового розгляду. Так ОСОБА_6 зазначає, що затримання і складання протоколу затримання від 23 вересня 2020 року було без захисника; його обшук при затриманні та обшуку його житла від 23 січня 2020 року проведені з порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК); показання свідка ОСОБА_10 і потерпілої ОСОБА_11 є завідомо неправдивими, що підтверджується витягом витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), відповідно до якого внесені відомості ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за фактом дачі завідомо неправдивих показань; повідомлення про підозру ОСОБА_6 здійснено не у спосіб, передбачений процесуальним законом, а дата повідомлення про підозру не відповідає дійсності; протокол слідчого експерименту від 26.02.2020 за участю ОСОБА_6 проведений з істотним порушенням вимог ст. 240 КПК. Недопустимими та недостовірними засуджений вважає також такі докази: протокол пред`явлення особи для впізнання від 14 лютого 2020 року зі свідком ОСОБА_10 від 23 січня 2020 року; відібрання біологічних зразків; довідки головного лікаря КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» ДОР, згідно якого при огляді ОСОБА_6 24 січня 2020 року було виявлено 2.95 проміле алкоголю у сечі; висновки судової молекулярної експертизи № 919 від 18 листопада 2020 року; судово-імунологічну експертизу № 142/1 від 28 лютого 2020 року; судово молекулярну експертизу № 919 від 18 листопада 2020 року; судово молекулярно-генетичну експертизи № 863 від 22 грудня 2020 року, судової молекулярної експертизи № 919 від 18 листопада 2020 року, яким, на думку засудженого, суди під час розгляду кримінального провадження не надали належної правової оцінки. Засуджений стверджує, що ці обставини існували на час розгляду його справи, істотно могли вплинути на правильність вироку суду, а тому є нововиявленими обставинами.

Позиції учасників судового провадження.

Засуджений та захисник в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу засудженого та з підстав, викладених у ній просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 , посилаючись на її безпідставність, а ухвалу суду першої інстанції вважав законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим просив залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги засудженого та матеріали провадження за заявою захисника, колегія суддів доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Вищевикладені положення кримінального процесуального закону суд першої інстанції виконав належним чином, виходячи з наступного.

Як видно з матеріалів провадження вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 був засуджений за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 квітня 2022 року вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська стосовно ОСОБА_6 залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 02 листопада 2022 року вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2021 та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13.04.2022 року стосовно ОСОБА_6 залишено без змін.

18 жовтня 2023 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про перегляд судового рішення, а саме вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року стосовно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК, за нововиявленими обставинами.

У своїй заяві про перегляд судового рішення захисник ОСОБА_7 просила суд скасувати вирок суду і винести вирок, яким визнати ОСОБА_6 невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК та виправдати за недоведеністю вчинення інкримінованого злочину.

Так, в заяві захисник ОСОБА_7 наводила обставини, які вважала нововиявленими і за якими необхідно переглянути вирок, а саме: незаконне затримання ОСОБА_6 , складання протоколу затримання від 23 вересня 2020 року; незаконний обшук ОСОБА_6 при затриманні; незаконний обшуку житла ОСОБА_6 23 січня 2020 року; неправдивість показів свідка ОСОБА_10 , неправдиві покази потерпілої ОСОБА_11 ; оголошення повідомлення про підозру з порушенням КПК; незаконність протоколу проведення слідчого експерименту від 26 лютого 2020 за участю ОСОБА_6 ; невідповідність вимогам ст. 228 КПК протокола пред`явлення особи для впізнання від 14 лютого 2020 року зі свідком ОСОБА_10 від 23 січня 2020 року; незаконне відібрання біологічних зразків; підроблення журналу судового засідання від 13 травня 2020 року, відповідно до якого у судовому засіданні присутня прокурор ОСОБА_12 , а фактично в судовому засіданні був присутній прокурор ОСОБА_13 ; підроблення доказів при встановленні обставин, що обтяжує покарання - довідки головного лікаря КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» ДОР, згідно якої при огляді ОСОБА_6 24 січня 2020 року було виявлено 2.95 проміле алкоголю у сечі; неправильність висновків судової молекулярної експертизи № 919 від 18 листопада 2020 року; судово-імунологічної експертизу №142/1 від 28 лютого 2020 року, судової молекулярної експертизи № 919 від 18 листопада 2020 року, судової молекулярно-генетичної експертизи № 863 від 22 грудня 2020 року, судової молекулярної експертизи № 919 від 18 листопада 2020 року.

Також під час судового розгляду захисник просила суд задовольнити її заяву та скасувати за нововиявленими обставинами вирок, оскільки ухвалою слідчого судді від 25.10.2023 задоволено її скаргу та зобов`язано уповноважену особу ВП № 2 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 про кримінальні правопорушення, оскільки у її заяві ставиться питання про дачу свідком ОСОБА_10 і потерпілою ОСОБА_11 завідомо неправдивих свідчень під час судового засідання у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 .

Також захисник просила суд при розгляді її заяви допитати в якості свідка ОСОБА_9 , по обставинам, які відбувалися у січні 2020 року на підприємстві «Квітень», де працював засуджений ОСОБА_6 для підтвердження алібі ОСОБА_6 щодо його знаходження на час вчинення вбивства потерпілої ОСОБА_14 .

Як видно зі змісту апеляційної скарги засудженого та заяви захисника, доводи, які в них викладені є ідентичними за змістом та формулюванням. Вказані захисником обставини були систематизовані та перевірені судом першої інстанції, який дійшов до обґрунтованого висновку про те, що жодна зі згаданих обставин не є нововиявленою, тобто такою, що дає підстави для скасування судового рішення і з такими висновками погоджується також й суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Посилання засудженого на неправильну правову оцінку доказів, яку надали суди трьох інстанції під час розгляду його кримінального провадження, не є нововиявленими обставинами і не можуть бути предметом перевірки судами в межах даного провадження. Правова оцінка доказів є завданням суду першої інстанції під час розгляду обвинувачення по суті, висновки якого підлягають перевірки в межах апеляційного перегляду вироку, а правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та виконання вимог кримінального процесуального закону, переглядається Верховним Судом під час касаційного оскарження вироку.

Таким чином, доводи засудженого в цій частині зводяться до особистого аналізу і переоцінки доказів, при цьому засуджений оцінює і тлумачить такі докази вибірково та відокремлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність. Більше того, вказані посилання засудженого не можуть вважатись нововиявленими обставинами, оскільки наявність, на думку засудженого, певної суперечності доказів була відома йому під час розгляду його кримінальної справи судом першої та апеляційної інстанції, які були предметом перевірки під час розгляду справи і їм надана оцінка.

Як слушно зауважив суд першої інстанції і з такими висновками погоджується апеляційний суд, перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайною (екстраординарною) процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінального провадження у звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлено обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.

Тобто це так звана ревізійна стадія, в ході якої суд не розглядає справи по суті, вона не є повторною апеляцією чи касацією та не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження й усунення суперечностей у доказах, натомість суд на цій стадії лише надає оцінку доводам учасників судового провадження щодо наявності у кримінальному провадженні обставин, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, а також щодо можливості впливу цих обставин на правильність судового рішення, яке належить переглянути.

Провадження за нововиявленими обставинами, будучи самостійною формою оскарження й перевірки судових рішень, жодним чином не підміняє апеляційного та касаційного провадження, не є їхнім продовженням, відбувається не замість них, а за наявності для цього специфічних підстав.

Стосовно клопотання захисту про виклик і допит свідка ОСОБА_9 , то суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в його задоволенні з тих підстав, що по-перше, як слідує з судових рішень версія ОСОБА_6 в своє алібі перевірена та спростована судами під час розгляду кримінального провадження, а по-друге нововиявлені обставини це юридичні факти, які вказують на специфічні правозастосовні помилки під час кримінального провадження, що пов`язані з особливими способами їх установлення. Не можуть вважатися нововиявленими обставинами нові докази, які не фігурували раніше, містять відомості, яких немає у матеріалах кримінального провадження, з ними не ознайомлені учасники судового провадження, а суд нижчого рівня не використав їх для обґрунтування своїх висновків та ухвалення рішення, а також подані учасниками судового провадження докази, які суд нижчого рівня безпідставно не дослідив або ж дослідив із порушенням установленої законом процедури. Нові докази можуть бути підставою для перевірки судового рішення в апеляційному порядку, а не за нововиявленими обставинами (правовий висновок сформульований у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 вересня 2022 року у справі № 477/1981/17).

Щодо підстави, на яку посилаються захисник та засуджений, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 459 КПК, а саме завідомо неправдиві показання свідка ОСОБА_10 і потерпілої ОСОБА_11 , то такі обставини є недоведеними, а посилання на їх існування передчасними, з огляду на таке.

З огляду на те, що за завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого у ст. 384 КК передбачено кримінальну відповідальність, належним засобом доказування існування викладених у заяві засудженого обставин слід вважати процесуальне рішення за наслідками здійснення кримінального провадження, яким би було встановлено відповідні факти.

Проте належного підтвердження доводів у частині завідомо неправдивих показань свідка ОСОБА_10 і потерпілої ОСОБА_11 засуджений суду першої та апеляційної інстанції не надав. Результатів здійснення кримінальних проваджень за вказаними фактами матеріали справи не містять.

Витяг з ЄРДР про внесення відомостей за заявою сторони захисту про наявність, на їх думку, таких обставин є недостатнім, оскільки факт здійснення досудового розслідування не є, передбаченим процесуальним законом доказом надання вказаними особами недостовірних показань у кримінальному провадженні.

Як убачається з матеріалів справи, показання свдка ОСОБА_10 і потерпілої ОСОБА_11 були предметом безпосереднього судового дослідження, а тому в силу приписів ч. 2 ст. 459 КПК самі по собі, на думку захисту, розбіжності або за їх оцінкою неправдивість таких показань, не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 459 КПК нововиявленими обставинами, зокрема, визнається штучне створення або підроблення доказів, завідомо неправдиві показання свідка, на яких ґрунтується вирок. Належним засобом доказування цих обставин в якості нововиявлених, зважаючи на встановлення кримінальної відповідальності за зазначені діяння, слід вважати процесуальне рішення за наслідками здійснення кримінального провадження, яким би було встановлено відповідні факти (Аналогічна правова позиція сформульована у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 315/793/16-к).

Згідно з ч. 1 ст. 415 КПК суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо: 1) встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; 3) судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

В апеляційній скарзі засуджений ставить вимогу про скасування ухвали та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, при цьому не наводить жодних аргументів в підтвердження будь-яких підстав для прийняття такого рішення відповідно до ст. 415 КПК, у зв`язку з чим відповідні доводи засудженого апеляційний суд розцінює як необґрунтовані.

Отже, наведені в апеляційній скарзі засудженого доводи не спростовують правильності висновків, викладених в ухвалі суду і не містять переконливих доводів, які би дозволили суду апеляційної інстанції дійти переконання, що рішення було постановлено з істотними порушеннями норм права, які можуть поставити під сумнів їх законність та обґрунтованість.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Будь-яких порушень КПК при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого - без задоволення.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 415, 459-464 КПК, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2024 року про відмову в задоволенні заяви захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року стосовно ОСОБА_6 , засудженого за частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України залишити без змін

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженому, який тримається під вартою в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4