Справа № 939/599/22
УХВАЛА

Іменем України

27 листопада 2024 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

членів колегії суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , дистанційно в режимі відеоконференції з приміщення ДУ "Київський слідчий ізолятор",

захисника адвоката ОСОБА_7 , дистанційно в режимі відеоконференцзв`язку,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в селищі Бородянці Бучанського району Київської області по вул. Шевченка, 3 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002058 від 28 вересня 2021 року, та кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000427 від 30 березня 2021 року, які об`єднані в одне провадження, про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселище Золочівського району Львівської області, громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України, і

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Комсомольськ - на - Амурі, громадянина України, який проживає по АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 і ч. 1 ст. 263 КК України,

установив:

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 і ч. 4 ст. 187 КК України, за таких обставин.

28 березня 2021 року, близько 23-ї години, обвинувачений ОСОБА_6 , за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_9 та двома особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, та невстановленою особою, матеріали відносно якої також виділені в окреме провадження, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою вчинення розбійного нападу, шляхом вільного доступу, через незачинені двері проникли до гаражного приміщення № НОМЕР_1 , яке знаходиться в ОКГО " ІНФОРМАЦІЯ_3 " по АДРЕСА_3 , в якому в цей час перебував ОСОБА_14 . Проникнувши до вищевказаного приміщення, обвинувачений ОСОБА_6 , за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_9 та двома особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження і зупинені, та невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, здійснили напад із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_14 , що виразилось у нанесенні руками, ногами та невстановленими тупими предметами чисельних ударів (точна локалізація та кількість яких невстановлена) у голову та інші частини тіла, спричинивши тим самим йому тяжкі тілесні ушкодження, та незаконно заволоділи належним ОСОБА_14 майном, яке перебувало у гаражному приміщенні, а саме: обігрівачем інфрачервоним "ІNFRARED HAATER" модель UP ІRN-2020 в кількості 2 штуки, вартістю 979 гривень 30 копійок кожен, мийкою "Каrcher" вартістю 3171 гривня 60 копійок, набором інструментів марки "Jonneswey" в кількості 127 предметів, вартістю 9179 гривень 20 копійок, зварювальним апаратом випрямлячем дугового інвертора ВД-180И вартістю 1200 гривень, акустичною колонкою марки "Flip 5" вартістю 2453 гривні 40 копійок, металошукачем ручним марки "М@rs MD" вартістю 1400 гривень, електролобзиком марки "Воsch" вартістю 1544 гривні 45 копійок, дисковою електричною пилкою марки "Воsch" РКС 55 вартістю 3064 гривні 25 копійок, пилососом автомобільним "Каrcher МV2" вартістю 1092 гривні, монокуляром марки "LEVENHUK WISE PLUS 10*42" вартістю 2061 гривня, ключами від трьох автомобілів: Peugeot Boxer, Volkswagen Jetta, Hyundai Greta, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на авто Peugeot Boxer, мобільним телефоном марки "Аррle iPhone 11" лавандового кольору 64 GB, вартістю 15582 гривні 33 копійки з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар". Після заволодіння чужим майном з місця скоєння кримінального правопорушення втекли в невідомому напрямку, чим завдали потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 42706 гривень 83 копійки.

Крім того, 28 березня 2021 року, близько 23-ї години, обвинувачений ОСОБА_6 , разом з обвинуваченим ОСОБА_9 та двома особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження та зупинені, та невстановленою особою, матеріали відносно якої також виділені в окреме провадження, перебували в гаражному приміщенні № НОМЕР_1 , яке знаходиться в ОКГО "Мрія" по АДРЕСА_3 , де вчинили напад з метою заволодіння майном ОСОБА_14 , який перебував у вказаному приміщенні і в цей час у обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_9 , та осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження та зупинені, і невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, на ґрунті конфлікту, виник кримінально протиправний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_14 . Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, направлений на заподіяння тілесного ушкодження ОСОБА_14 , обвинувачений ОСОБА_6 , того ж дня, в той же час, перебуваючи за вищевказаною адресою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння умисного тілесного ушкодження потерпілому, разом з обвинуваченим ОСОБА_9 та двома особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження та зупинені, та невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, руками, ногами та невстановленими тупими предметами нанесли чисельні удари (точна локалізація та кількість яких невстановлена) у голову та інші частини тіла ОСОБА_14 , спричинивши останньому наступні тілесні ушкодження: синці на перехідному епітелії верхньої та нижньої губ з крововиливами в слизові оболонки, забійну рану на волосистій частині потилично-тім`яної області справа ("Л"-подібної форми, нерівні, нерівномірно осаднені краї, заокруглені кінці, тканинні перетинки та кровонапливні м`які тканини в дні); садно - в потиличній області справа з гематомою в м`яких тканинах; садно на фоні синця - на спинці носа; синець - на повіках правого ока; синець на повіках лівого ока з розповсюдженням на ліву скроневу область, частково на лобну область зліва та ліву пилину область, та садно на фоні даного синця - на нижній повіці лівого ока; садна - на лобній області зліва; синець на правій боковій поверхні шиї в середній та верхній третинах з розповсюдженням в завушну область, відповідно до ушкоджень крововиливи в м`які тканини; перелом кісток носа з крововиливами в м`які тканини; фрагментарно-уламковий перелом правої тім`яної кістки з розповсюдженням на ліву тім`яну, потиличну та праву скроневі кістки; крововилив над твердою мозковою оболонкою в правій тім`яно-потиличній області, в ділянці фрагментарно-уламкового перелому (епідуральний крововилив об`ємом 5 см. куб.); крововилив під твердою мозковою оболонкою; крововиливи на поверхні та в товщі сірої речовини головного мозку (забої) на випуклій поверхні скроневої долі, на випуклій поверхні правої потиличної долі з переходом на полюс, на базальній поверхні правої лобної долі, на всьому протязі випуклої поверхні лівої скроневої долі, на випуклій поверхні лівої тім`яної долі; крововилив під м`які мозкові оболонки над обома півкулями головного мозку, більше правої; внутрішньомозкові гематоми в товщі лівої скроневої долі та в товщі лівої тім`яної долі; вторинні крововиливи в товщі підкіркових структур та стовбура мозку; рідка кров в шлуночках головного мозку, які складають єдиний комплекс відкритої черепно-мозкової травми та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя), також прямі переломи 9-12-го ребер справа та 9-11-го ребер зліва по заднім анатомічним лініям, без ушкодження пристінкової плеври, з крововиливами в м`які тканини, які мають ознаки ушкоджень середнього ступеня тяжкості (за критерієм тривалості розладу здоров`я), а також синці - на передній поверхні грудної клітки зліва у верхній третині, на передній поверхні грудної клітки справа; контурні синці (невизначеної форми з вертикальними, паралельними, контурними смугастими елементами) на задній поверхні грудної клітки справа у верхній та середній третинах; відповідно до ушкоджень крововиливи в м`які тканини; крововилив в клітковину заочеревинного простору зліва; синці - на задній поверхні лівого плеча в нижній третині та на задній поверхні області лівого ліктьового суглоба, на зовнішній поверхні правої гомілки; садно - на задній поверхні області правого ліктьового суглоба; контурні синці (невизначеної форми з вертикальними, паралельними, контурними, смугастими елементами) - на задній поверхні правого плеча в середній та нижній третинах, на лівій боковій поверхні грудної клітки в середній та нижній третинах, на зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині; садна - на зовнішній задньо-боковій поверхні лівого стегна у верхній третині, на передній поверхні області лівого колінного суглоба з розповсюдженням на верхню третину лівої гомілки; відповідно до ушкоджень крововиливи в м`які тканини, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Від отриманої відкритої черепно-мозкової травми у вигляді переломів кісток основи та склепіння черепа, крововиливів над та під мозкові оболонки, в речовину та шлуночки головного мозку, з розвитком набряку-набухання головного мозку, 07 квітня 2021 року ОСОБА_14 помер у відділенні інтенсивної терапії КНП КОР "Київська обласна клінічна лікарня".

За ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 червня 2022 року ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 серпня 2022 року.

За ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 05 серпня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03 жовтня 2022 року.

За ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 27 вересня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_6 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26 листопада 2022 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 23 листопада 2022 року обвинуваченому ОСОБА_6 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20 січня 2023 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 12 січня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_6 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 11 березня 2023 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 03 березня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_6 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 02 травня 2023 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 12 квітня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_6 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 11 червня 2023 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 06 червня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_6 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 05 серпня 2023 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 02 серпня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_6 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30 вересня 2023 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 18 вересня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_6 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17 листопада 2023 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 01 листопада 2023 року обвинуваченому ОСОБА_6 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 31 грудня 2023 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 27 грудня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_6 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26 лютого 2024 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 13 лютого 2024 року обвинуваченому ОСОБА_6 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12 квітня 2024 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 09 квітня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_6 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08 червня 2024 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 28 травня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_6 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27 липня 2024 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 03 липня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_6 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 02 вересня 2024 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 05 серпня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_6 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 04 жовтня 2024 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 03 жовтня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_6 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 02 грудня 2024 року.

До Бородянського районного суду Київської області надійшло клопотання від прокурора Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюстроком на два місяці. Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а тому, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватись від суду. Підтвердженням цього ризику є те, що відразу після вчинення правопорушень він залишив місце постійного проживання, з 08 квітня 2021 року перебував у розшуку і лише 07 червня 2022 року був затриманий працівниками поліції на підставі ухвали слідчого судді, незважаючи на те, що під час окупації Бучанського району, у тому числі Немішаївської об`єднаної територіальної громади, перебував в селищі Немішаєве та в селищі Клавдієво-Тарасове, але самостійно до органу досудового розслідування не прибув. Також обвинувачений ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілих, свідків, які є жителями Бучанського району Київської області, в якому проживає ОСОБА_6 , у зв`язку з чим він може шляхом погроз та залякування впливати на цих осіб і примушувати змінювати надані ними показання, що також доводить те, що свідок ОСОБА_15 зверталась із заявою про її допит як свідка під час досудового розслідування в судовому засіданні відповідно до ст. 225 КПК України, оскільки, на її думку, існує небезпека для її життя та здоров`я. Крім того, він може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки судовий розгляд кримінального провадження ще триває і всі докази судом не дослідженні, може також продовжити свою злочинну діяльність та вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки не має постійного місця роботи, у нього відсутнє постійне джерело доходів, за місцем реєстрації він не проживав, розлучений, з сім`єю не проживав. Також при продовженні запобіжного заходу необхідно врахувати те, що ОСОБА_6 , навіть перебуваючи під вартою, неодноразово порушував порядок судового засідання, а в судовому засіданні 05 серпня 2024 року взагалі самовільно під час судового засідання залишив зал судового засідання, в якому перебував та приймав участь в режимі відеоконференцзв`язку. Тому, враховуючи викладене, аналізуючи зібрані в сукупності докази, менш суворі запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою строком на два місяці.

В судовому засіданні прокурор Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 клопотання підтримала і викладене підтвердила.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 заперечував проти клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і при цьому заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу і просив призначити йому альтернативний запобіжний захід в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454200 гривень, оскільки ОСОБА_6 протягом тривалого часу, а саме на протязі 2-х років і 5-и місяців утримується під вартою, без вмотивованого рішення суду, а інші особи, які обвинувачуються з ним у цьому злочині, перебувають на волі; також, на думку захисника, в матеріалах справи взагалі відсутні докази, які б вказували на те, що саме ОСОБА_6 вчиняв цей злочин, а обвинувачення пред`явлене ОСОБА_6 , не вмотивоване, і ризики, наявність яких законодавчо передбачена для застосування такого запобіжного заходу, фактично відсутні. Крім того, допитані в судовому засіданні потерпілі, повідомили, що ОСОБА_6 за весь час жодним чином на них не впливав і не спілкувався з ними.

Прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 щодо визначення ОСОБА_6 застави.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 заперечував проти клопотання прокурора і просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на менш суворий, і при цьому також підтримав клопотання адвоката ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти клопотання прокурора і підтримав позицію своїх захисників.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_13 і потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтримали клопотання прокурора і заперечували щодо зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 підтримав думку захисників обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_8 і ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав думку свого захисника.

Вислухавши думки учасників судового провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3)вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5)наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6)репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7)майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9)дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10)наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11)розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12)ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" № 33977/96 від 25 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування або повторного вчинення злочинів".

Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, суд повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Суд вважає, що в даному випадку продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України, оскільки по справі існують конкретні ознаки існування реальної суспільної потреби, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають вимогу права, передбаченого ст. 5 Конвенції (рішення у справі Lavents v. Latvia" п. 70).

Оцінюючи викладене, суд дійшов висновку, що тяжкість і обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який постійного місця роботи і постійного джерела доходу не має, що свідчить про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, і застосування більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі судового розгляду не зможе забезпечити запобігання цим ризикам та належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 , а тому клопотання прокурора необхідно задовольнити і продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах двох місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, суд вважає за необхідне, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати обвинуваченому ОСОБА_6 розмір застави, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що спричинило смерть потерпілого.

При цьому клопотання захисника адвоката ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу не підлягає задоволенню, оскільки у разі застосування на даному етапі більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, так як запобіжний захід у вигляді застави передбачає перебування обвинуваченого на волі, що дає йому можливість вчинити дії, вказані у наведених ризиках, і тим самим негативно вплинути на повний, об`єктивний і всебічний розгляд у цьому кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу залишити без задоволення.

Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" до 26 січня 2025 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити сторонам.

Головуючий суддя ОСОБА_16

Члени колегії судді

ОСОБА_17