Провадження №: 1-кс/752/5319/24
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

10 липня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва, подане в рамках кримінального провадження № 0000022 від 31.01.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України, клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановив:

до слідчого судді надійшло вищевказане клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Севастополя, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовує тим, що СУ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі за процесуального керівництва Прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000022 від 31.01.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що приблизно у лютому 2014 року, більш точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на території м. Севастополь, ОСОБА_7 , будучи громадянином України, однак маючи проросійську позицію, з метою сприяння армії рф в окупації та подальшому відділенні території кримського півострова від України, усвідомлюючи незаконність створення вказаного формування, з метою участі у його діяльності, будучи достовірно обізнаним, що останнє не відноситься до збройних формувань, передбачених законодавством України, розуміючи роль та мету його діяльності, добровільно погодився на зайняття у НЗФ «Самооборона Севастополя» посади командира блокпосту «ІНФОРМАЦІЯ_12», розташованому на трасі Н-19 Севастополь-Ялта, на виїзді з м. Севастополь у напрямку м. Ялта, де до його обов`язків входило загальне планування та координація дій підлеглими бійцями.

Також, у зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, його учасникам ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в силовій підтримці незаконно створених структур, придушення організованого опору населення на окупованої території, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 , маючи чітку структуру та ієрархію підпорядкованих йому бійців, у період приблизно з кінця лютого до середини березня 2014 року, знаходячись на території м. Севастополь, самовільно та незаконно, відповідно до розподіленої йому ролі, перебуваючи за місцем розташування вказаного блокпосту, здійснював контроль та координацію дій підлеглих бійців НЗФ «Самооборона Севастополя», які проходили службу на вказаному блокпосту, організовував матеріально-технічне забезпечення зазначеного блокпосту, яке полягало в отриманні підлеглими бійцями засобів зв`язку (рацій), засобів екіпірування та продуктів харчування, крім цього, шляхом погроз і застосування фізичної сили та вогнепальної зброї, у випадку непокори, здійснював контрольно-пропускний режим, перевірку документів громадян, обшукував транспортні засоби, які рухались у напрямку м. Севастополь та спільно з іншими бійцями фізично затримували усіх українських активістів, які не підтримували пропаганду « Русской весны » та проведення майбутнього референдуму щодо приєднання території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя до складу рф.

Дії ОСОБА_7 у вказаний період часу носили тривалий характер та виразились у керуванні та тривалій активній участі у діяльності НЗФ «Самооборона Севастополя». При цьому, ОСОБА_7 усвідомлював, що вказане незаконне збройне формування, командиром блокпосту якого він являється, діє на території України незаконно та що його учасники застосовують зброю, чинять опір представникам влади з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, що призвело до порушення нормальної роботи транспорту, підприємств, установ та організацій, загострення міжнаціональних відносин та ускладнення відносин між державами, а також подальшої окупації території півострова Крим.

Вказані дії, спільно із діями інших загонів, що діяли у складі НЗФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » сприяли тому, що 27 лютого 2014 року Верховна Рада Автономної Республіки Крим, всупереч чинного законодавства України, під тиском проросійських політичних сил, які представляла політична партія «Руська Єдність», та з врахуванням того, що депутати до приміщення Верховної Ради Автономної Республіки Крим були доставлені силою загонами самооборони, та наявністю у приміщенні будівлі парламенту озброєних військових, прийняла рішення про проведення не передбаченого законодавством України референдуму з питаннями про входження Автономної Республіки Крим та м. Севастополя до складу росії на правах суб`єкта російської федерації або відновлення Конституції Республіки Крим від 1992 року і залишення Криму у складі України.

У той же час, у приміщенні Верховної Ради АР Крим 06.03.2014 у порушення ч. 3 ст. 2, ст. 72, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132 Конституції України та п. 2 ч. 3 ст. 3, ст. ст. 18, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум» депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято незаконну постанову № 1702-6/14 «О проведении общекрымского референдума», в якій визначено дату такого волевиявлення - 16.03.2014, на яке виносилося питання про входження АР Крим та м. Севастополя до складу російської федерації на правах суб`єкта федерації.

Відповідно до зазначеної постанови 16.03.2014 на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя проведено незаконний референдум, результатом якого стала тимчасова окупація території АР Крим і міста Севастополя, а також їх входження до складу російської федерації на правах суб`єкта федерації.

Результати «референдуму» не визнані жодною країною світу, крім російської федерації. Відповідно до п. 5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 68/262 від 27.03.2014 «Територіальна цілісність України», проведений 16.03.2014 в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі референдум не маючи законної сили не може бути основою для будь-якої зміни статусу Автономної Республіки Крим або м. Севастополя.

Також, в пункті 1 вказаної Резолюції зазначено, що Генеральна Асамблея ООН підтверджує свою прихильність суверенітету, політичної незалежності, єдності і територіальної цілісності України в її міжнародно визнаних кордонах.

У подальшому, 17.03.2014 депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято постанову № 1745-6/14 «О независимости Крыма», згідно з якою на підставі, так званої, «Декларації про незалежність Республіки Крим», прийнятої на позачерговому пленарному засіданні Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 та позачерговому пленарному засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014, створено нелегітимне державне утворення «Республика Крым».

Крім того, Верховною Радою АР Крим ухвалено постанову № 1748-6/14 від 17.03.2014 «О правоприемстве Республики Крым», пунктом 1 якої передбачено, що «с момента провозглашения Республики Крым как независимого суверенного государства высшим органом власти Республики Крым является Государственный Совет Республики Крым - парламент Республики Крым в депутатском составе шестого созыва Верховной Рады Автономной Республики Крым на срок полномочий до сентября 2015 года».

Надалі, 18.03.2014 між російською федерацією та представниками нелегітимного державного утворення «Республика Крым» ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 підписано «Договір між російською федерацією і Республікою Крим про прийняття в російську федерацію Республіки Крим та утворення в складі російської федерації нових суб`єктів».

20.03.2014 Державною Думою російської федерації прийнято федеральний конституційний закон від 21.03.2014 № 6-ФКЗ «Про прийняття Республіки Крим до складу російської федерації та утворення нових суб`єктів у складі російської федерації - Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя».

Згідно з вказаним законом, АР Крим та м. Севастополь, всупереч Хартії ООН від 26.06.1945, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією від 01.04.1999, Договору між Україною і Російською Федерацією про українсько-російський державний кордон від 20.04.2004, увійшли до складу рф.

Внаслідок вказаних насильницьких агресивних дій рф Україна втратила ефективний контроль над територією Кримського півострову у зв`язку з її окупацією зс рф.

Дії ОСОБА_7 у вказаний період часу носили тривалий характер та виразились у тривалій активній участі у діяльності НЗФ «Самооборона Севастополя».

У подальшому, ОСОБА_7 за вище вказану діяльність у НЗФ «Самооборона Севастополя» нагороджений органами окупаційної влади медалями та іншими нагородами.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Крім цього встановлено, що знаходячись на території м. Севастополя, приблизно у лютому 2014 року, точний час досудовим розслідуванням на даний час не встановлено, ОСОБА_7 , маючи на меті зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, у тому числі від`єднання міста Севастополя від території України та його включення до складу території рф, перебуваючи на посаді займаючи керівну посаду командира блокпосту «ІНФОРМАЦІЯ_12», розташованому на трасі Н-19 Севастополь-Ялта, на виїзді з м. Севастополь, який входив до складу НЗФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », організовував та координував дії підконтрольних йому осіб вказаного руху, які здійснювали цілодобове чергування на вказаному блокпості та відслідковували українських військових та українських активістів на Кримському півострові та передавали отриману інформацію органам окупаційної влади та російській владі, координуючи таким чином незаконну діяльність учасників НЗФ «Самооборона Севастополя». При цьому він розумів, що основним завданням новоствореної організації буде допомога проросійським політичним партіям, що діють на території м. Севастополя, а також військовим іноземної держави, яка вчинила акт збройної агресії проти України у допомозі блокувати та захоплювати критичні інфраструктурні, адміністративні та військові об`єкти.

Таким чином, ОСОБА_7 усвідомлював, що діяльність вказаної організації спрямована на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

При цьому, ОСОБА_7 приймав активну участь у зазначеному незаконному збройному формуванні, яке повністю відповідало спільним «проросійськи» налаштованим планам і цілям цього формування, а також методам їх досягнення, мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, а також озброєння вогнепальною зброєю, придатною для використання. Вказане формування дислокувались у районах міста Севастополя та мало загальну координацію керівництва.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 , являючись активним учасником так званої «Кримської весни», маючи чітку структуру та ієрархію підпорядкованих йому підрозділів та бійців, у період приблизно з кінця лютого до середини березня 2014 року на території м. Севастополь приймав активну участь в організації та координації дії підконтрольних йому осіб вказаного руху, які здійснювали цілодобове чергування на вказаному блокпосту « ІНФОРМАЦІЯ_13 », розташований у Балаклавському районі м. Севастополь, які виконували завдання підтримки збройних сил російської федерації, придушення організованого опору українських активістів на окупованій території, депортації населення АР Крим, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України шляхом незаконної перевірки транспортних засобів, що рухаються дорогами півострова та в`їжджають/виїжджають з/до території материкової частини України, забезпечення блокування шляхів, за протиправними наказами керівників НЗФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », учасники зазначеного НЗФ фізично затримували українських активістів, які не підтримували пропаганду « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та проведення майбутнього референдуму щодо приєднання території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя до складу рф.

Крім того, як встановлено досудовим розслідуванням 27.02.2014 Верховною Радою Автономної Республіки Крим, всупереч чинного законодавства України, прийнято рішення про проведення не передбаченого законодавством України референдуму з питаннями про входження Автономної Республіки Крим та м. Севастополя до складу росії на правах суб`єкта російської федерації або відновлення Конституції Республіки Крим від 1992 року і залишення Криму у складі України.

Надалі, 23.02.2014 на території м. Севастополя, а саме на площі імені Нахімова, проведено «Митинг народной воли», на якому головою партії «Руський блок» ОСОБА_13 , мешканцями м. Севастополя ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими особами запропоновано створити непередбачені Конституцією та законами України збройні загони самооборони під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », якими керував громадянин України ОСОБА_16 , та підпорядковувався керівникам «координаційної ради з організації управління містом», зокрема ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , а останні координували свої дії зі спецслужбами рф та командуванням чорноморського флоту.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , маючи чітку структуру та ієрархію підпорядкованих йому бійців, у період приблизно з кінця лютого до середини березня 2014 року, знаходячись на території м. Севастополь, самовільно та незаконно, відповідно до розподіленої йому ролі, перебуваючи за місцем розташування вказаного блокпосту, здійснював контроль та координацію дій підлеглих «бійців Самооборони Севастополя», які проходили службу на вказаному блокпосту, організовував матеріально-технічне забезпечення зазначеного блок посту, яке полягало в отриманні підлеглими бійцями засобів зв`язку (рацій), засобів екіпірування та продуктів харчування, крім цього, шляхом погроз і застосування фізичної сили та вогнепальної зброї, у випадку непокори, здійснював контрольно-пропускний режим, перевірку документів громадян, обшукував транспортні засоби, які рухались у напрямку м. Севастополь та спільно з іншими бійцями, фізично затримували усіх українських активістів, які не підтримували пропаганду « Русской весны » та проведення майбутнього референдуму щодо приєднання території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя до складу рф.

Дії ОСОБА_7 у вказаний період часу носили тривалий характер та виразились у керуванні та тривалій активній участі в діяльності НЗФ «Самооборона Севастополя». При цьому, ОСОБА_7 усвідомлював, що вказане незаконне збройне формування, командиром блокпосту якого він являється, діє на території України незаконно та що його учасники застосовують зброю, чинять опір представникам влади з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, що призвело до порушення нормальної роботи транспорту, підприємств, установ та організацій, загострення міжнаціональних відносин та ускладнення відносин між державами, а також подальшої окупації території півострова Крим.

Вказані дії спільно із діями інших загонів, що діяли у складі НЗФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », сприяли тому, що 27 лютого 2014 року Верховна Рада Автономної Республіки Крим, всупереч чинного законодавства України, під тиском проросійських політичних сил, які представляла політична партія «Руська Єдність», та з врахуванням того, що депутати до приміщення Верховної Ради Автономної Республіки Крим були доставлені силою загонами самооборони, та наявністю у приміщенні будівлі парламенту озброєних військових, прийняла рішення про проведення не передбаченого законодавством України референдуму з питаннями про входження Автономної Республіки Крим до складу росії на правах суб`єкта російської федерації або відновлення Конституції Республіки Крим від 1992 року і залишення Криму у складі України.

У той же час, у приміщенні Верховної Ради АР Крим 06.03.2014 у порушення ч. 3 ст. 2, ст. 72, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132 Конституції України та п. 2 ч. 3 ст. 3, ст. ст. 18, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум» депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято незаконну постанову № 1702-6/14 «О проведении общекрымского референдума», в якій визначено дату такого волевиявлення - 16.03.2014, на яке виносилося питання про входження АР Крим та м. Севастополя до складу російської федерації на правах суб`єкта федерації.

Відповідно до зазначеної постанови 16.03.2014 на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя проведено незаконний референдум, результатом якого стала тимчасова окупація території АР Крим і міста Севастополя, а також їх входження до складу російської федерації на правах суб`єкта федерації.

Результати «референдуму» не визнані жодною країною світу, крім російської федерації. Відповідно до п. 5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 68/262 від 27.03.2014 «Територіальна цілісність України», проведений 16.03.2014 в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі референдум не маючи законної сили не може бути основою для будь-якої зміни статусу Автономної Республіки Крим або м. Севастополя.

Також, в пункті 1 вказаної Резолюції зазначено, що Генеральна Асамблея ООН підтверджує свою прихильність суверенітету, політичної незалежності, єдності і територіальної цілісності України в її міжнародно визнаних кордонах.

У подальшому, 17.03.2014 депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято постанову № 1745-6/14 «О независимости Крыма», згідно з якою на підставі, так званої, «Декларації про незалежність Республіки Крим», прийнятої на позачерговому пленарному засіданні Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 та позачерговому пленарному засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014, створено нелегітимне державне утворення «Республика Крым».

Крім того, Верховною Радою АР Крим ухвалено постанову № 1748-6/14 від 17.03.2014 «О правоприемстве Республики Крым», пунктом 1 якої передбачено, що «с момента провозглашения Республики Крым как независимого суверенного государства высшим органом власти Республики Крым является Государственный Совет Республики Крым - парламент Республики Крым в депутатском составе шестого созыва Верховной Рады Автономной Республики Крым на срок полномочий до сентября 2015 года».

Надалі, 18.03.2014 між російською федерацією та представниками нелегітимного державного утворення «Республика Крым» ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 підписано «Договір між російською федерацією і Республікою Крим про прийняття в російську федерацію Республіки Крим та утворення в складі російської федерації нових суб`єктів».

20.03.2014 Державною Думою російської федерації прийнято федеральний конституційний закон від 21.03.2014 № 6-ФКЗ «Про прийняття Республіки Крим до складу російської федерації та утворення нових суб`єктів у складі російської федерації - Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя».

Згідно з вказаним законом, АР Крим та м. Севастополь, всупереч Хартії ООН від 26.06.1945, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією від 01.04.1999, Договору між Україною і Російською Федерацією про українсько-російський державний кордон від 20.04.2004, увійшли до складу рф.

Внаслідок вказаних насильницьких агресивних дій рф Україна втратила ефективний контроль над територією Кримського півострову у зв`язку з її окупацією зс рф.

Дії ОСОБА_7 у вказаний період часу носили тривалий характер та виразились у тривалій активній участі у діяльності НЗФ «Самооборона Севастополя».

У подальшому, ОСОБА_7 , за вище вказану діяльність у НЗФ «Самооборона Севастополя» нагороджений органами окупаційної влади медалями та іншими нагородами.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в умисних діях, що мали на меті зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України (в редакції Закону № 2341-ІII від 02.02.2014).

Крім цього встановлено, що знаходячись на території м. Севастополя, приблизно у лютому 2014 року, точний час досудовим розслідуванням на даний час не встановлено, ОСОБА_7 , з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, у тому числі від`єднання міста Севастополя від території України та його включення до складу території рф, перебуваючи на посаді займаючи керівну посаду командира блокпосту «ІНФОРМАЦІЯ_12», розташованому на трасі Н-19 Севастополь-Ялта, на виїзді з м. Севастополь, який входив до складу НЗФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », організовував та координував дії підконтрольних йому осіб вказаного руху, які здійснювали цілодобове чергування на вказаному блок пості та відслідковували українських військових та українських активістів на Кримському півострові та передавали отриману інформацію органам окупаційної влади та російській владі, координуючи таким чином незаконну діяльність учасників НЗФ «Самооборона Севастополя». При цьому він розумів, що основним завданням новоствореної організації буде допомога проросійським політичним партіям, що діють на території м. Севастополя, а також військовим іноземної держави, яка вчинила акт збройної агресії проти України у допомозі блокувати та захоплювати критичні інфраструктурні, адміністративні та військові об`єкти.

Таким чином, ОСОБА_7 усвідомлював, що діяльність вказаної організації спрямована на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності і недоторканості України.

При цьому, ОСОБА_7 приймав активну участь у зазначеному незаконному збройному формуванні, яке повністю відповідало спільним «проросійськи» налаштованим планам і цілям цього формування, а також методам їх досягнення, мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, а також озброєння вогнепальною зброєю, придатною для використання. Вказане формування дислокувались у районах міста Севастополя та мало загальну координацію керівництва.

Надалі, 23.02.2014 на території м. Севастополя, а саме на площі імені Нахімова, проведено «Митинг народной воли», на якому головою партії «Руський блок» ОСОБА_13 , мешканцями м. Севастополя ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими особами запропоновано створити непередбачені Конституцією та законами України збройні загони самооборони під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », якими керував громадянин України ОСОБА_16 , та підпорядковувався керівникам «координаційної ради з організації управління містом», зокрема ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , а останні координували свої дії зі спецслужбами рф та командуванням чорноморського флоту.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , маючи чітку структуру та ієрархію підпорядкованих йому бійців, у період приблизно з кінця лютого до середини березня 2014 року, знаходячись на території м. Севастополь, самовільно та незаконно, відповідно до розподіленої йому ролі, перебуваючи за місцем розташування вказаного блокпосту, здійснював контроль та координацію дій підлеглих «бійців Самооборони Севастополя», які проходили службу на вказаному блокпосту, організовував матеріально-технічне забезпечення зазначеного блокпосту, яке полягало в отриманні підлеглими бійцями засобів зв`язку (рацій), засобів екіпірування та продуктів харчування, крім цього, шляхом погроз і застосування фізичної сили та вогнепальної зброї, у випадку непокори, здійснював контрольно-пропускний режим, перевірку документів громадян, обшукував транспортні засоби, які рухались у напрямку м. Севастополь та спільно з іншими бійцями, фізично затримували українських активістів, які не підтримували пропаганду « Русской весны » та проведення майбутнього референдуму щодо приєднання території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя до складу рф.

Дії ОСОБА_7 у вказаний період часу носили тривалий характер та виразились у керуванні та тривалій активній участі у діяльності НЗФ «Самооборона Севастополя». При цьому, ОСОБА_7 усвідомлював, що вказане незаконне збройне формування, командиром блокпосту якого він був, діє на території України незаконно та що його учасники застосовують зброю, чинять опір представникам влади, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, що призвело до порушення нормальної роботи транспорту, підприємств, установ та організацій, загострення міжнаціональних відносин та ускладнення відносин між державами, а також подальшої окупації території півострова Крим.

Вказані дії, спільно із діями інших загонів, що діяли у складі незаконного збройного формування «Самооборона Севастополя» сприяли тому, що 27 лютого 2014 року Верховна Рада Автономної Республіки Крим, всупереч чинного законодавства України, під тиском проросійських політичних сил, які представляла політична партія «Руська Єдність», та з врахуванням того, що депутати до приміщення Верховної Ради Автономної Республіки Крим були доставлені силою загонами самооборони, та наявністю у приміщенні будівлі парламенту озброєних військових, прийняла рішення про проведення не передбаченого законодавством України референдуму з питаннями про входження Автономної Республіки Крим до складу росії на правах суб`єкта російської федерації або відновлення Конституції Республіки Крим від 1992 року.

У той же час, у приміщенні Верховної Ради АР Крим 06.03.2014 у порушення ч. 3 ст. 2, ст. 72, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132 Конституції України та п. 2 ч. 3 ст. 3, ст. ст. 18, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум» депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято незаконну постанову № 1702-6/14 «О проведении общекрымского референдума», в якій визначено дату такого волевиявлення - 16.03.2014, на яке виносилося питання про входження АР Крим та м. Севастополя до складу російської федерації на правах суб`єкта федерації.

Відповідно до зазначеної постанови 16.03.2014 на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя проведено незаконний референдум, результатом якого стала тимчасова окупація території АР Крим і міста Севастополя, а також їх входження до складу російської федерації на правах суб`єкта федерації.

Результати «референдуму» не визнані жодною країною світу, крім російської федерації. Відповідно до п. 5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 68/262 від 27.03.2014 «Територіальна цілісність України», проведений 16.03.2014 в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі референдум не маючи законної сили не може бути основою для будь-якої зміни статусу Автономної Республіки Крим або м. Севастополя.

Також, в пункті 1 вказаної Резолюції зазначено, що Генеральна Асамблея ООН підтверджує свою прихильність суверенітету, політичної незалежності, єдності і територіальної цілісності України в її міжнародно визнаних кордонах.

У подальшому, 17.03.2014 депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято постанову № 1745-6/14 «О независимости Крыма», згідно з якою на підставі, так званої, «Декларації про незалежність Республіки Крим», прийнятої на позачерговому пленарному засіданні Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 та позачерговому пленарному засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014, створено нелегітимне державне утворення «Республика Крым».

Крім того, Верховною Радою АР Крим ухвалено постанову № 1748-6/14 від 17.03.2014 «О правоприемстве Республики Крым», пунктом 1 якої передбачено, що «с момента провозглашения Республики Крым как независимого суверенного государства высшим органом власти Республики Крым является Государственный Совет Республики Крым - парламент Республики Крым в депутатском составе шестого созыва Верховной Рады Автономной Республики Крым на срок полномочий до сентября 2015 года».

Надалі, 18.03.2014 між російською федерацією та представниками нелегітимного державного утворення «Республика Крым» ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 підписано «Договір між російською федерацією і Республікою Крим про прийняття в російську федерацію Республіки Крим та утворення в складі російської федерації нових суб`єктів».

20.03.2014 Державною Думою російської федерації прийнято федеральний конституційний закон від 21.03.2014 № 6-ФКЗ «Про прийняття Республіки Крим до складу російської федерації та утворення нових суб`єктів у складі російської федерації - Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя».

Згідно з вказаним законом, АР Крим та м. Севастополь, всупереч Хартії ООН від 26.06.1945, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією від 01.04.1999, Договору між Україною і Російською Федерацією про українсько-російський державний кордон від 20.04.2004, увійшли до складу рф.

Внаслідок вказаних насильницьких агресивних дій рф Україна втратила ефективний контроль над територією Кримського півострову у зв`язку з її окупацією зс рф.

Дії ОСОБА_7 у вказаний період часу носили тривалий характер та виразились у тривалій активній участі у діяльності НЗФ «Самооборона Севастополя».

У подальшому, ОСОБА_7 , за вище вказану діяльність у НЗФ «Самооборона Севастополя» нагороджений органами окупаційної влади медалями та іншими нагородами.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Закону № 2341-ІII від 02.02.2014).

Повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України обґрунтовується наступними доказами: протоколом огляду від 05.05.2022, в ході якого оглянуто сайт «Миротворець», де містяться відомості щодо причетності ОСОБА_7 до НЗФ «Самооборона Севастополя»; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 05.05.2022, під час допиту якого останній повідомив, що проживаючи у м. Севастополь до кінця 2014 року він бачив ОСОБА_7 , як особу, яка брала участь у НЗФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зокрема, він ніс службу на блокпосту на трасі сполученням Ялта-Севастополь, біля ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_12», а також під час патрулювання вулиць м. Севастополь; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_21 від 05.05.2022, в ході проведення якого впізнав ОСОБА_7 , як учасника « ІНФОРМАЦІЯ_14 »; протоколом огляду від 10.05.2022, в ході якого оглянуто статтю, де виявлено інформацію, що ОСОБА_7 є кандидатом на незаконних виборах на території ТОТ АРК до Севастопольської ради від російської партії ЛДПР, як представник т.зв. «Самооборони Севастополя»; протоколом огляду від 16.05.2022, в ході якого оглянуто відеозапис, де виявлено інтерв`ю ОСОБА_7 на місцевому каналі м. Севастополь, під час якого він підтверджує свою участь у діяльності НЗФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та розповідає події пов`язані з окупацією АДРЕСА_2 у 2014 році; протоколом допиту свідка ОСОБА_23 від 31.01.2024, під час допиту якого останній повідомив, що проживаючи у м. Севастополь у 2014 році він бачив ОСОБА_7 , як особу, яка брала участь у НЗФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зокрема, ніс службу на блокпосту « ІНФОРМАЦІЯ_13 » на трасі сполученням Ялта-Севастополь; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_23 від 31.01.2024, в ході проведення якого впізнав ОСОБА_7 , як учасника « ІНФОРМАЦІЯ_14 »; протоколом допиту свідка ОСОБА_24 від 31.01.2024, під час допиту якого остання повідомила, що проживаючи у м. Севастополь у 2014 році вона бачила ОСОБА_7 , як особу, яка брала участь у НЗФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зокрема, ніс службу на блокпосту « ІНФОРМАЦІЯ_13 » на трасі сполученням Ялта-Севастополь; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_24 від 31.01.2024, в ході проведення якого впізнав ОСОБА_7 , як учасника « ІНФОРМАЦІЯ_14 »; протоколом допиту свідка ОСОБА_25 від 01.02.2024, під час допиту якого останній повідомив, що проживаючи у м. Севастополь у 2014 році він бачив ОСОБА_7 , як особу, яка брала участь у НЗФ «Самооборона Севастополя», зокрема, ніс службу на блокпосту; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_25 від 01.02.2024, в ході проведення якого впізнав ОСОБА_7 , як учасника « ІНФОРМАЦІЯ_14 »; висновком комплексної судової-портретної та фототехнічної експертизи від 29.03.2024, яким підтверджено особу ОСОБА_7 на оглянутому відеозаписі; протоколом огляду від 09.04.2024, в ході якого оглянуто відеозапис, на місцевому каналі м. Севастополь з інтерв`ю ОСОБА_7 , під час якого він підтверджує свою участь у діяльності НЗФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та розповідає події пов`язані з окупацією АР Крим та м. Севастополя у 2014 році; протоколом огляду від 11.04.2024, в ході якого оглянуто відеозапис, з інтерв`ю ОСОБА_7 , під час якого останній повідомляє інформацію щодо діяльності блокпосту « ІНФОРМАЦІЯ_13 », створеного учасниками НЗФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на території м. Севастополь у 2014 році; висновком комплексної судової-портретної та фототехнічної експертизи від 25.06.2024, яким підтверджено особу ОСОБА_7 на оглянутому відеозаписі; іншими доказами в своїй сукупності.

23.05.2022 слідчим у кримінальному провадженні за погодженням із прокурором відділу прокуратури Автономної Республіки Крим, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

28.06.2024 слідчим у кримінальному провадженні за погодженням із прокурором відділу прокуратури Автономної Республіки Крим, ОСОБА_7 повідомлено про зміну підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України.

Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 , особисто вручене не було, оскільки останній перебуває на території Автономної республіки Крим, яка тимчасово окупована російською федерацією, яка, відповідно до постанови Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VIII «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором», визнана державою-агресором.

На даний час підозрюваний ОСОБА_7 продовжує переховуватись від органів досудового слідства та суду на тимчасово окупованій території

АР Крим з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що підтверджується проведеними оперативно-розшуковими заходами в ході виконання доручення.

Відповідно до листа-роз`яснення Акціонерного товариства «Укрпошта», вбачається, що у зв`язку із блокуванням усіх відділень поштового зв`язку

АТ «Укрпошта» на території півострова, національний оператор змушений тимчасово припинити прийом пошти в напрямку Автономної Республіки Крим та м. Севастополя до врегулювання ситуації. Врегулювання проблеми доставки поштових відправлень до АР Крим може відбутися після відновлення конституційного ладу на тимчасово окупованих територіях півострова Крим та м. Севастополя.

Окрім того, відповідно до офіційної заяви Міністерства закордонних справ України щодо розриву дипломатичних відносин із Російською Федерацією від 24.02.2022 на доручення Президента України МЗС України розпочало процедуру розриву дипломатичних відносин відповідно до норм міжнародного права.

27.05.2022 постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у державний розшук, оскільки на даний момент під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного не відоме.

27.05.2022 вказане кримінальне провадження за № 0000022зупинене у зв`язку із розшуком підозрюваного ОСОБА_7

28.06.2024 кримінальне провадження відновлено у зв`язку з необхідністю проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій.

Відповідно до рапорту працівника ВКП ГУНП в АР Крим та м. Севастополі інформація за останні 5 років щодо можливого перетину державного кордону та лінії розмежування з ТОТ АР Крим підозрюваним ОСОБА_7 відсутня. Окрім цього, за оперативною інформацією розшукуваний ОСОБА_7 проживає за місцем реєстрації ТОТ АР Крим, зокрема АДРЕСА_1 та на материкову частину України з 2014 року не заїздив.

Таким чином, вищевказані факти свідчать, що підозрюваний ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування та суду на території Автономної Республіки Крим, яка окупована державою-агресором - російською федерацією, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Згідно з статтею 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Відповідно до ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

Так, повістка про виклик ОСОБА_7 на 23.05.2022 - опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» від 18.05.2022 за № 111 (7232), та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора 20.05.2022.

Так, 23.05.2022 підозрюваний ОСОБА_7 до органу досудового розслідування не з`явився, поважних причин неприбуття не повідомив.

Крім цього, повістки про виклик ОСОБА_7 на 26.06.2024, 27.06.2024, 28.06.2024 - опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» від 22.06.2024 за № 127 (7787), та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора 21.06.2024.

Так, 26.06.2024, 27.06.2024, 28.06.2024 підозрюваний ОСОБА_7 до органу досудового розслідування не з`явився, поважних причин неприбуття не повідомив.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб, передбачений КПК України і вказують на причетність підозрюваного до вчинення зазначених злочинів, при цьому, таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»).

Так, характер вчинених кримінальних правопорушень, які інкримінується ОСОБА_7 та тяжкість покарання, яке йому загрожує (позбавлення волі на строк до 15 років) в сукупності свідчать про наявність реального ризику того, що підозрюваний буде переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду. Про це свідчить те, що на теперішній час ОСОБА_7 вже переховується від органу досудового розслідування та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, уже переховується від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інший злочин.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, проживає на території держави-агресора РФ, а тому в разі обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням можливості вільно пересуватись територією країни, може вживати заходів для уникнення кримінальної відповідальності за скоєне шляхом переховування від органів досудового розслідування. Окрім того, відповідно до рапорту працівника ВКП ГУНП в АР Крим та м. Севастополі, підозрюваний ОСОБА_7 державний кордон України та лінію розмежування з тимчасово окупованими територіями Донецької, Луганської областей та тимчасово окупованою територією АР Крим не перетинав, що є достатньою підставою вважати, що ОСОБА_7 переховується на ТОТ Крим, яка окупована державою-агресором - російською федерацією; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 перебував в лавах незаконного збройного формування, що підтримувалось російською федерацією та може у подальшому бути задіяний у здійсненні збройної агресії відносно України.

Враховуючи суспільно небезпечний характер вищевказаного злочину та покарання у вигляді позбавлення волі, що загрожує ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому, з метою запобігання вказаним ризикам, об`єктивно необхідним є обрання щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням викладених обставин, жоден інший більш м`який запобіжний захід, крім виключного запобіжного заходу - тримання під вартою, не зможе забезпечити запобігання існуючим ризикам та виконання завдань кримінального провадження.

Враховуючи складну суспільно-політичну ситуацію на даний час та повномасштабне збройне вторгнення рф на територію України, за умов проведення відповідними силовими підрозділами України бойових дій, направлених на протистояння ЗС рф та деокупацію окремих територій України, небезпека вчинення підозрюваним вищезазначених дій носить підвищений характер, а відтак такі обставини вимагають більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, що також узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи.

Захисник заперечувала.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Зважаючи на викладене, те, що наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав, з якими закон пов`язує можливість вирішення питання про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного.

Так, ОСОБА_7 в рамках зазначеного кримінального провадження підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України.

Слідчий суддя вважає доведеними ризики, які встановлено органом досудового розслідування, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочинах, проживає на тимчасово окупованій території та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 перебував в лавах незаконного збройного формування, що підтримувалось російською федерацією та може у подальшому бути задіяний у здійсненні збройної агресії відносно України.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя у відповідності до ст. 177, 178 КПК України враховує тяжкість покарання за інкриміновані діяння, та вважає наявними підстави для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання зазначеним ризикам, відтак клопотання підлягає задоволенню.

При цьому, слідчим суддею не вирішується питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою разом із визначенням розміру застави відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України лише після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 183, 184, 193, 372, 376 КПК України, -

постановив:

клопотання - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополь, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1