ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2374/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, який має вищу освіту (зі слів), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2024 року старша слідча слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва із клопотаннями про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в рамках кримінального провадження №0003547 від 14 серпня 2024 року.

В обґрунтування клопотання слідча зазначила, що в провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0003547, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14 серпня 2024 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , проходячи повз озера «Сонячне», яке розташоване неподалік будинку АДРЕСА_2 помітив сидячими на лавці раніше незнайомих малолітніх ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 та у нього раптово виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на свою користь, в умовах воєнного стану ОСОБА_5 , розуміючи що його дії носитимуть відкритий характер для потерпілого та інших осіб, підійшов до лавки, де знаходились малолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_8 почав розкидати особисті речі малолітніх, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою в їх сторону, після чого підійшов до малолітнього потерпілого ОСОБА_7 та рукою схопив срібний ланцюжок із срібним хрестиком, який висів на шиї ОСОБА_7 , вагою 9,8 грамів, вартістю 294 гривень і шляхом ривка зірвав його з шиї останнього.

Заволодівши таким чином майном малолітнього ОСОБА_7 з місця вчинення злочину втік, завдавши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 294 гривень, однак через деякий час ОСОБА_5 був затриманий працівниками поліції, разом із викраденим майном.

Таким чином ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабежі), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий зазначив, а прокурор в судовому засіданні підтримав, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами.

Також, на переконання слідчого та прокурора, мають місце ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, зважаючи на тяжкість покарання, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та недостатністю менш суворих запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При визначенні розміру застави просив застосувати максимальний розмір, враховую обставини вчинення кримінального правопорушення та особу потерпілого, який є малолітнім.

Захисник у судовому засідання заперечував щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказав, що прокурором не доведено наявність ризиків та просив застосувати до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника та повідомив, що немає наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

14.08.2024 о 22 год. 23 хв. ОСОБА_5 затримано без ухвали слідчого судді на підставі ст. 208 КПК України.

15.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В розумінні ст. 177 КПК України, «обґрунтована підозра» включає в себе наявність процесуального документу - повідомлення про підозру та наявність достатніх доказів для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру підлягає обов`язковому здійсненню, зокрема, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Практикою ЄСПЛ в рішеннях «Фокс, Кембел і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України» напрацьовані стандарти розуміння поняття «обґрунтована підозра», що передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що певна особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи у вчиненні злочину чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, зокрема: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 від 14 серпня 2024 року, протоколом допиту малолітнього потерпілого від 15 серпня 2024 року, протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 серпня 2024 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14 серпня 2024 року, а також іншими матеріалами справи у їх сукупності.

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58).

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, не одружений, не працевлаштований, не має міцних соціальних зав`язків, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я.

Оцінюючи встановлені відносно особи підозрюваного дані, слідчий суддя вважає, що ризик втечі ймовірно має місце, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує.

Що стосується оцінки обставин, які дають підстави вважати, що має місце ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, то враховуючи, що ОСОБА_5 притягнутий до кримінальної відповідальності, а саме: 26.09.2019 до Дарницького районного суду м. Києва в порядку ст. 291 КПК України направлено обвинувальний акт за ч. 1 ст. 186 КК України; 30.09.2019 до Дарницького районного суду м. Києва в порядку ст. 291 КПК України направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 185 КК України; 01.10.2019 до Дарницького районного суду м. Києва в порядку ст. 291 КПК України направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 185 КК України; 25.11.2019 до Дарницького районного суду м. Києва в порядку ст. 291 КПК України направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15 ч. 2ст. 185 КК України, то вказане може слугувати для суду підставою того, що підозрюваний може вчинити новий корисливий злочин.

Крім того, підозрюваний не працює, не має постійного джерела доходу, міцних соціальних зв`язків, а відтак у слідчого судді не має сумнівів, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення має надзвичайно високий ступінь.

Наявність ризику того, що підозрюваний, може незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни ними показів та уникнення кримінальної відповідальності, може бути визнано на даній стадії процесу (Jarzynski проти Польщі, § 43), в разі наявності відповідних обставин.

Враховуючи кваліфікацію кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , а також обставини вчиненого, які зазначені у підозрі, показах потерпілого та свідків, слідчий суддя вважає, що зазначений ризик має місце.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Тримання під вартою відповідно до статті 5 § 1 (с) має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, §§ 55-56).

Постанова про тримання під вартою повинна містити конкретні підстави і встановлювати точну тривалість такого заходу (Meloni проти Швейцарії, § 53).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov проти Росії § 140).

Отже, суд повинен розглянути можливість застосування менш інтрузивних заходів, ніж тримання під вартою (Ambruszkiewicz проти Польщі, § 32).

Слідчий суддя вважає, що до підозрюваного в даному випадку не підлягають застосуванню запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання, застави та домашнього арешту у зв`язку з тим, що вони не будуть дієвими і не зможуть перешкодити настанню вищевказаним ризикам.

Не можливе застосування до підозрюваного і запобіжного заходу вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що застосування такого запобіжного заходу, як тимчасове тримання підозрюваного під вартою, є найбільш доцільним і обґрунтованим забезпеченням кримінального провадження, оскільки інші запобіжні заходи, з урахуванням особи підозрюваного, будуть не дієвими для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків з мотивів щодо ризиків, які наведені вище.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, крім передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Також, положення КПК та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: (1) обставини кримінального правопорушення; (2) особливий характер справи; (3) майновий стан; (4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; (5) масштаб його фінансових операцій; (6) даних про особу; (7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; (8) «середовище»; (9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин; (10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

У контексті обставин цього кримінального правопорушення, суд вважає, що застава в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна буде забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків та запобігти встановленим ризикам.

Така сума (застави) оцінена враховуючи дані про особу ОСОБА_5 , його майновий стан.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183,193-196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 12.10.2024 включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 22 год. 23 хв. 14.08.2024.

Визначити ОСОБА_5 суму застави у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одну тисячу сто двадцять) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві, та надати документ, що підтверджує сплату слідчому, прокурору, суду.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 на строк до 14.08.2024 обов`язки: прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним обов`язків, покладених судом, застава звертається в дохід держави, а до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали складено 21.08.2024.

Слідчий суддя: ОСОБА_1