Номер провадження:1-кс/521/3582/24
25 листопада 2024 року м. Одеса
В С Т А Н О В И В:
Процесуальне керівництво здійснюється прокурорами Малиновської окружної прокуратури м. Одеси.
Попередня правова кваліфікація кримінального правопорешення за ч. 1 ст. 286 КК України.
Підставою для початку досудового розслідування слугувало те, що 18.11.2024 року, приблизно о 20:15 годин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи рух по проїзній частині вул. Овідіопольська дорога, в Хаджибейському районі м. Одеси, біля будинку №3-Б, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину вул. Овідіопольська дорога. Внаслідок даної ДТП пішоходу ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження, з якими доставлена до КНП «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня».
Під час досудового розслідування, а саме 18.11.2024 року було проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди на ділянці місцевості біля будинку АДРЕСА_1 (огляд місця ДТП та транспортного засобу - автомобіля марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 ), за наслідками якого вилучено зазначений транспортний засіб.
Вказаний транспортний засіб, на переконання прокурора, відноситься до речей, які зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення, тому 18.11.2024 року був визнаний речовим доказом.
Зазначений транспортний засіб має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, його арешт потрібен для позбавлення власника можливості відчуження, користування та розпорядження вказаним майном, щоб в ході подальшого розслідування мати можливість його експертного дослідження, проведення слідчих дій та збереження речових доказів.
Крім того, прокурор просить клопотання розглянути за відсутністю володільця транспортного засобу, тому як існує реальна загроза у зміні чи знищенні транспортного засобу, як речового доказу у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні прокурор участі не приймала, оскільки звернулась до слідчого судді із заявою про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання просить задовольнити в повному обсязі.
Власник (володілець) майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, у судовому засіданні участі не приймав.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно протоколу від 18.11.2024 року вбачається, що в період часу з 23:00 години 18.11.2024 року по 00:50 годин 19.11.2024 року, на ділянці місцевості біля будинку АДРЕСА_1 , органом досудового розслідування було проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході якого було виявлено та вилучено майно, яке може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, а саме автомобіль марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 .
Вказаний автомобіль, на момент вилучення перебував у користуванні ОСОБА_6 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 і його власником.
Положеннями абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.
Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, зокрема, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З врахуванням зазначеного, проаналізувавши надані матеріали, на даний час є достатні підстави вважати, що мало місце дорожньо-транспортної пригоди та на даний час органом досудового розслідування перевіряється наявність ознак кримінального правопорушення в діях водія. Таким чином, слідчий суддя погоджується, що вилучений автомобіль може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення та потребує подальшого експертного дослідження для встановлення істини під час досудового розслідування.
Слідчий суддя, на даному етапі досудового розслідування, приходить до висновку, що вимоги клопотання виправдовують втручання у права та інтереси власника (володільця) майна з метою забезпечення кримінального провадження та вважає доведеним про необхідність арешту такого майна з метою збереження його як речового доказу та проведення усіх необхідних процесуальних дій та досліджень з ним.
На підставі викладеного, слідчий суддя враховуючи можливість використання транспортного засобу як можливого доказу у даному кримінальному провадженні та розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню, а автомобіль підлягає арешту із забороною ним розпоряджатись, користуватись та відчужувати.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 - 173 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на майно (із забороноюю розпорядження, відчуження та користування), яке було вилучено під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди в період часу з 23:00 години 18.11.2024 року по 00:50 годин 19.11.2024 року на ділянці місцевості біля будинку АДРЕСА_1 , а саме на:
- автомобіль марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_3 .
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити органу досудового розслідування, в порядку, передбаченому Постановою КМУ №1104 від 19.11.2012 року.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1