Справа № 0308/1851/2012
Провадження № 1-в/161/388/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 07 жовтня 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, -

В С Т А Н О В И В :

22 серпня 2024 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Своє клопотання мотивує тим, що вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.09.2012, яким його засуджено за ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 (три) роки з конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна, який ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 07.02.2013 змінено та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на 3 (три) роки з конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна, виконано не було, а строк давності виконання вироку, з урахуванням його зупинення і відновлення, закінчився, тому, на підставі ст. 80 КК України, просить звільнити його від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 подане клопотання підтримав, просив задовольнити та звільнити його від відбування призначеного покарання посилаючи на те, що строк давності виконання вироку, з урахуванням його зупинення і відновлення, закінчився.

Прокурор Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 щодо клопотання засудженого ОСОБА_4 заперечила та просила відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши думку прокурора та засудженого, вивчивши матеріали клопотання та додані докази, дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 80 КК України визначено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин.

При цьому, з ч. 3 ст. 80 КК України вбачається, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Також, ч. 4 ст. 80 КК України передбачено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Таким чином, положення ст. 80 КК України передбачають нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлюють імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання та якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 ст. 80 КК України, засуджений не вчинить новий злочин.

Отже, застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом трьох умов інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку: 1) закінчення зазначених у ст. 80 КК України строків; 2) не ухилення засудженого від відбування покарання; 3) не вчинення засудженим протягом встановлених ч. 1 та ч. 3 ст. 80 КК України строків нового злочину.

Так, судом встановлено, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.09.2012 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 (три) роки з конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 07.02.2013 вищевказаний вирок змінено та призначено ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на 3 (три) роки з конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна.

Таким чином, вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.09.2012 набрав законної сили 07.02.2013.

В свою чергу, засуджений ОСОБА_4 із 04 березня 2013 року, відповідно до постанови старшого оперуповноваженого УДСБЕЗ ОСОБА_5 від 04.03.2013, перебуває у розшуку, тобто ухиляється від відбування призначеного покарання.

За таких обставин, перебіг строків давності у даному кримінальному провадженні, згідно з положеннями ч. 3 ст. 80 КК України, зупинений і не підлягає обрахуванню до настання однієї із обставини, визначеної законом: з`явлення засудженого для відбування покарання або його затримання.

Отже, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 протягом тривалого часу ухиляється від відбування покарання, а тому строк давності виконання обвинувального вироку відносно нього застосований бути не може.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також той факт, що засуджений ОСОБА_4 був обізнаний про необхідність виконання відносно нього вироку суду, яким його засуджено до реальної міри покарання, з 04.03.2013 оголошений у розшук, в якому перебуває по даний час, тобто продовжує ухилятися від відбування покарання, у зв`язку з чим перебіг строків давності, на підставі ч. 3 ст. 80 КК України, відносно нього зупинено, а тому підстави для звільнення останнього від відбування призначеного покарання відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539, 369-372 КПК України, ст. 80 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1