САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 2410/18/12
Провадження №1-кп/726/1/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2014 м. Чернівці

Колегія суддів Садгірського районного суду м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілих ОСОБА_10 ,

потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Садгірського районного суду м. Чернівці в кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000046 по обвинуваченню ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 289 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 289 КК України,

клопотання про зміну міри запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , молдованина, громадянина України, розлученого, на утриманні має неповнолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА :

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за ст.. 289 ч.3 КК України та ОСОБА_9 за ст.ст. 185 ч.5, 289 ч.3 КК України перебуває в провадженні Садгірського районного суду м. Чернівці.

В ході судового слідства обвинувачений ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про зміну міри запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. При цьому він посилається на норми КПК України (2012 року) - ст.ст. 177,178, 201. В клопотанні зазначив, що на даний час допитані всі свідки, він раніше не судимий, має на утриманні сина, вину визнав в скоєнні крадіжки, однак не згідний з кваліфікацією його дій та вартістю викраденого та відпали ризики перелічені ст.ст.177, 178 КПК України (2012 року).

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти зміни запобіжного заходу обвинуваченому з утримання під вартою на інший, не пов`язаний з утриманням під вартою, посилаючись на те, що відсутні підстави для зміни міри запобіжного заходу, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та не відпали ризики, які враховувалися при обранні обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 зазначив про відсутність необхідності продовження обраного запобіжного заходу та заявив клопотання, в якому просив суд змінити міру запобіжного заходу відносно підзахисного на домашній арешт, посилаючись на недоведеність прокурором наявності ризиків в обґрунтування обраного раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на те, що ОСОБА_8 понад 2 роки утримується під вартою, має на утриманні мати похилого віку та сина, , а також на те, що усі докази по справі зібрані, свідки допитані.

Інші учасники процесу також висловили свою думку з приводу заявленого клопотання.

Суд, заслухавши думку сторін, вважає, що підстави для збереження відповідного запобіжного заходу у виді взяття (тримання під вартою) відносно обвинуваченого у провадженні на даний час не відпали. При цьому суд виходить за наступного.

Обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі.

Обраний відносно нього запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку.

Крім того вказаний запобіжний захід обрано Садгірським районним судом м. Чернівці постановою від 07 липня 2011 року в порядку та відповідно до вимог КПК України 1960 року.

Відповідно до ухвали апеляційного суду Чернівецької області від 04 вересня 2009 року, вказаний запобіжний захід було залишено обвинуваченому ОСОБА_8 при направлення даної кримінальної справи для проведення додаткового розслідування.

Згідно Розділу XІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» КПК України 2012 року - пункту 9 - запобіжні заходи, … застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Стаття 165 КПК України 1960 року визначає, що запобіжні заходи у вигляді застави, взяття під варту застосовуються лише за вмотивованою постановою судді чи ухвалою суду. Заміна одного запобіжного заходу іншим або його скасування, зміна здійснюється суддею чи судом з додержанням вимог, передбачених частиною першою цієї статті.

Садгірським районним судом 2011 року та в подальшому апеляційним судом Чернівецької області при обранні та залишенні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були враховані всі ризики та обставини, які давали підстави обрати відносно даної особи саме такий запобіжний захід.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що застосований запобіжний захід відносно ОСОБА_8 кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України 1960 року конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обгрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, зокрема, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду, незаконно впливати на свідків які в даний час не допитані та місце перебування яких в даний час встановлюється, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу на більш м`який на данній стадії судового розгляду.

Крім того, такий вид запобіжного заходу як домашній арешт не передбачений КПК України 1960 року, а тому взагалі не може бути застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_8 .

Колегія суддів вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - взяття під варту (тримання під вартою), не відпали, альтернативні запобіжні заходи невзмозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, домашній арешт в КПК України, який діяв на момент обрання запобіжного заходу та відповідно, згідно якого має бути розглянуто дане клопотання, не передбачений в переліку можливих запобіжних заходів, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Разом з тим підстав, які б виключали можливість застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не вбачається, доказів, які б підтверджували неможливість на даний час перебування останнього під вартою суду не надано.

Інші обставини, на які посилається в своєму клопотанні ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_6 були враховані слідчим суддею при обранні ОСОБА_8 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, п.9 Розділу XІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» КПК України 2012 року, ст.ст. 148-150, 155, 165-1, 165-2, 165-3 КПК України 1960 року, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

В клопотанні ОСОБА_8 про зміну міри запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, відмовити.

Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін - у виді взяття під варту (тримання під вартою).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3