В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2024 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в спрощеному провадженні кримінальне провадження № 0000736 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Харків Харківської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В :

14 серпня 2024 року близько 11:00 год., ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Львів, проспект Свободи 35, виявила тимчасово залишену без нагляду банківську картку АТ «КБ Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілій ОСОБА_4 , та відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, і тоді в ОСОБА_3 виник протиправний умисел, направлений на незаконне привласнення вказаної картки з корисливих мотивів, реалізовуючи який, вона тоді ж і там же, умисно таємно її привласнила, з метою заволодіти грошовими коштами потерпілої, які знаходяться на вказаній банківській картці, а саме для здійснення дрібних покупок, після чого покинула місце вчинення даного кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України, а саме привласнення офіційного документа.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором долучено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_3 надала письмову заяву, складену в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Крім того, в своїй заяві ОСОБА_3 вказала, що її згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без її участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 , в якій вона зазначила про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст. 302 КПК України, та висловила згоду з розглядом обвинувального акта щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 190 КК України у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву обвинуваченої, складену в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, з урахуванням клопотання прокурора, заяви потерпілої ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному ст. ст. 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України.

Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а саме у привласненні офіційного документа, є доведеною поза розумним сумнівом.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що згідно ст. 66 КК України пом`якшують її покарання, а саме щире каяття, обтяжуючих вину обставин, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Крім цього, у рішенні «Ізмайлов проти росії» Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, суд враховує, що обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особливості й обставини його вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, іі відношення до вчиненого; особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштована, та вважає за необхідне призначити їй покарання у межах санкції ч. 1 ст. 357 КК України у виді пробаційного нагляду з покладенням на засуджену відповідних обов`язків.

Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, згідно з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень та не становитиме надмірний тягар для особи.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Запобіжний захід відсутній.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376, 381, 382 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, і призначити їй покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 , на строк застосування пробаційного нагляду наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-не відвідувати заклади громадського харчування в яких здійснюється реалізація алкогольних напоїв на розлив;

-перебувати по місцю фактичного проживання з 22.00 години до 06.00 години щодня;

-працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо їй буде запропоновано посаду (роботу);

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази: DVD-R диск залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

На підставі ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_6