Справа № 481/1579/24
Провадж.№ 1-кс/481/666/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024 року Слідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000469 від 16.09.2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Ганнівка, Новобузького району, Миколаївської області, громадянину України, з професійно-технічною освітою, одруженому, працюючого машиністом бурової установки ТОВ «Гнейс-С», в силу вимог ст. 89 КК України не судимому, маючому на утриманні малолітню дитину, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

Встановила:

08.11.2024 року до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000469 від 16.09.2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000469 від 16.09.2024 року.

Клопотання обґрунтоване тим що, 16.09.2024 близько 14:00 год., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, перебуваючи на польовій дорозі поблизу с. Ганнівка Баштанського району Миколаївської області за кермом автомобіля «MERCEDES-BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить ОСОБА_8 , здійснював рух вказаним транспортним засобом заднім ходом.

В момент поновлення руху заднім ходом автомобіля «MERCEDES-BENZVITO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій ОСОБА_5 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, здійснюючи руху заднім ходом, грубо порушив вимоги 1.3, 1.5, 2.9 «а», 10.1, 10.9 ПДР України, внаслідок чого на польовій дорозі поблизу с. Ганнівка Баштанського району Миколаївської області, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 , який в цей час перебував в смузі руху позаду автомобіля «MERCEDES-BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження від яких останній помер 16.09.2024 у реанімаційному відділенні КНП «Новобузька багатопрофільна лікарня».

Дорожньо-транспортна подія сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.9 «а», 10.1, 10.9 ПДР України.

З долучених до клопотання доказів вбачається, що 16.09.2024 року відомості за вказаним фактом внесено до ЄРДР та зареєстровано кримінальне провадження за №0000469 з правовою кваліфікацією ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

16.09.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 17.09.2024 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 18.09.2024 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 14 листопада 2024 року.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, спробам незаконного впливу на свідка, слідчий ініціював продовження застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 з посиланням на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а також на наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, просив задовольнити клопотання слідчого.

Слідча ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала клопотання, та просила його задовольнити з підстав наведених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Захисники підозрюваного адвокат ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, посилаючись на те, що у ОСОБА_5 залишилась мати похилого віку, яка на даний час проживає одна. Також, виходячи з таких обставин, у які потрапив підозрюваний, він не буде ухилятись від досудового розслідування і суду, а також незаконно впливати на свідка, який до того ж не був свідком самої події. Крім того, підозрюваний має постійне місце роботи де стабільно отримує заробітну плату, що є суттєвою допомогою для матері, яка отримує лише пенсію.

Вислухавши доводи прокурора ОСОБА_3 , пояснення підозрюваного ОСОБА_5 , його захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить такого висновку.

Судом встановлено, що у провадженні СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.09.2024 за №0000469 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином.

Ухвалою слідчого судді від 18.09.2024 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 14 листопада 2024 року.

При обрані запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя врахував наявність ризиків, передбачених п. 1 та п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування, суду та незаконного впливу на свідка у цьому ж кримінальному провадженні.

В подальшому, постановою керівника Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_10 від 07.11.2024 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000469 від 16.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-3 КК України до трьох місяців, тобто до 17.12.2024.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України: Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України: Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У відповідності до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, - має бути співрозмірним меті заходу, і має забезпечить виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур гл. 18 КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини та роз`яснень Пленуму ВСУ (Постанова №4 від 25.04.2003р. «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства»), тримання під вартою направлено на полегшення здійснення правосуддя та забезпечення громадського порядку та обирається як запобіжний захід при наявності підстав вважати, що інші (більш м`які) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним (обвинуваченим) обов`язків та його належної поведінки.

Ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжких. Кримінальне правопорушення є необережним. Покарання за вчинення даного кримінального правопорушення передбачає позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до десяти років.

Ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості

можливого покарання. Оцінка такого ризику має проводитись з урахуванням ряду інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або свідчити про те , що вона

маловірогідна і необхідність в застосуванні тримання під вартою відсутня («Панченко проти Росії»).

Ризик втечі неминуче зменшується з плином часу, проведеного в ув`язненні

(«Ноймайстер проти Австрії»).

Слідчим суддею встановлено, що після наїзду на потерпілого ОСОБА_5 не покинув місце кримінального правопорушення, а сам покликав на допомогу, особисто відвіз батька до лікарні, де певний час чекав приїзду працівників поліції. Будь-яких даних про те, що ОСОБА_5 намагався, чи висловлював наміри переховуватися від слідства, органом досудового слідства не здобуто.

Крім того, як пояснила слідча, свідок ОСОБА_11 вже допитаний, суттєвих протиріч в його показаннях та показаннях підозрюваного немає, він не був свідком наїзду, а про наїзд стало відомо від самого підозрюваного, який і покликав його на допомогу.

Відтак, наявність всіх ризиків, регламентованих ст. 177 КПК України, на момент розгляду питання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є лише маловірогідними.

Лише тяжкість можливого покарання не є підставою подальшого продовження строку тримання підозрюваного під вартою, за умов відсутності або зменшення інших ризиків.

Враховуються слідчим суддею і обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Підозрюваний має постійне місце проживання і реєстрації, характеристики особи позитивні як з місця проживання, так і з місця роботи та навчання. До затримання підозрюваний ОСОБА_5 мав постійне місце роботи та стале джерело доходу. На утриманні обвинувачений має малолітнього сина.

Тобто, можливо стверджувати про міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, його добру репутацію.

Крім того, слідчий суддя, враховує певні особливості даного кримінального провадження, а саме, що загиблий був рідним батьком підозрюваного, з яким вони проживали в одному будинку. В родині були добрі, гармонійні стосунки, що вбачається із характеристик. Після трагічних подій, які носять необережний характер, мати підозрюваного залишилась одна, одномоментно втративши і чоловіка, і підтримку та допомогу сину, який був взятий під-варту. Перебуваючи в поважному віці, проживаючи в селі, та маючи необхідність у постійному медичному догляді, про що надано суду медичні довідки, матір потребує чоловічої підтримки, та певного часу, щоб налагодити своє життя в нових реаліях.

Тож, є не доведеним, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним своїх обов`язків.

Подальше застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 на даний час є не співрозмірним меті заходу; подальше продовження строку тримання підозрюваного під вартою суперечитиме позиціям справедливості, положенням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод й національного законодавства.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність зміни підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та вважає, що цей запобіжний захід на даній стадії кримінального провадження зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час подальшого досудового та судового розгляду.

Домашній арешт застосовується у певний час доби з огляду на наявність утриманців у обвинуваченого малолітнього сина, на матері пенсіонерки, у цьому зв`язку із необхідністю працевлаштування.

Покладення ж на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, сприятиме зменшенню та стримуванню ще наявних ризиків.

Керуючись ст.176-178,183,194,196,197, 205,369-372 КПК України, слідчий суддя

Постановила:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Змінити підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України ОСОБА_5 , раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, який полягає у забороні покидати помешкання за адресою (місцем реєстрації): АДРЕСА_1 , в період часу з 20:00 до 06:00 строком на 35 діб до 17 грудня 2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду на виклики;

- не відлучатися без дозволу слідчого або прокурора із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає ( АДРЕСА_1 );

- повідомляти слідчого або прокурора про зміну свого місця проживання;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити та попередити ОСОБА_5 що за невиконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, на підозрюваного може бути накладено грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора; від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду; а також може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити, що згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Строк дії ухвали до 17 грудня 2024 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити прокурору ОСОБА_3 , підозрюваному ОСОБА_5 , його захиснику ОСОБА_6 та захиснику ОСОБА_7 та надати для виконання начальнику ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошений о 14:00 год. 15.11.2024 р. в залі судових засідань в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області.

Слідчий суддя