УХВАЛА

13 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 591/6525/18

провадження № 51-11ск20

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувшикасаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 31 жовтня 2023 року,

встановив:

Засуджений ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної статті.

Відповідно до приписів п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала, із зазначенням того, яке рішення має ухвалити суд касаційної інстанції. Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі вказуються обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. Крім того, п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК передбачено, що в касаційній скарзі зазначається судове рішення, що оскаржується, а відповідно до ч. 5 вказаної статті до касаційної скарги додаються копії цих судових рішень.

Насамперед Суд зауважує, що згідно з приписами ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

За наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення (ст. 436 КПК).

Необхідно також зазначити, що обґрунтування вимог касаційної скарги має співвідноситися з приписами ч. 1 ст. 438 КПК, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Так, засуджений у своїх вимогах до суду касаційної інстанції порушив питання про зміну вироку шляхом зміни обвинувачення зі ст. 115 Кримінального кодексу України на ст. 296 цього Кодексу та зміни остаточного покарання після призначення нового покарання.

Проте вказані вище вимоги ОСОБА_4 сформульовано неповно, оскільки касатор не зазначив необхідні для ідентифікації судового рішення відомості, а саме: назву суду, який постановив оскаржуване рішення і дату його ухвалення, а також вид та розмір бажаного покарання, яке, на його думку, має бути призначене.

Крім того, Верховний Суд зауважує, що ОСОБА_4 оскаржує та просить змінити лише вирок Зарічного районного суду м. Суми від 31 жовтня 2023 року. Проте, за обставин, що цей вирок був предметом перегляду в апеляційному порядку, за результатом якого ухвалою Сумського апеляційного суду від22 травня 2024 року залишений без змін, у касаційному порядку процесуально неможливою буде зміна лише вироку суду першої інстанції без ухвалення відповідного рішення й щодо ухвали суду апеляційної інстанції.

Однак у касаційній скарзі засуджений не зазначив про оскарження в цьому провадженні ухвали Сумського апеляційного суду, не заявив вимоги про ухвалення Верховним Судом відповідного рішення, згідно з приписами ст. 436 КПК, й щодо рішення суду апеляційної інстанції, а такожне навів обґрунтувань у чому полягає незаконність чи необґрунтованість ухвали апеляційного суду.

Недотримався засуджений і приписів ч. 5 ст. 427 КПК, бо не долучив копії судових рішень, які оскаржуються.

Оскільки суд касаційної інстанції відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, то зазначені вище обставини не дають можливості Верховному Суду встановити дійсну позицію засудженого щодо меж касаційного розгляду, результатів касаційного розгляду і, відповідно, перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

З огляду на те, що касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення недоліків скарги, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги та подання додаткових документів.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3