Провадження № 1-кс/127/9672/24
У Х В А Л А

Іменем України

16 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 , дізнавача: ОСОБА_4 ,

представника власників майна: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання старшого дізнавача СД Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 14.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший дізнавач СД Відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 05.07.2024 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000022 від 14.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що СД Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 14.01.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 254 КК України.

В межах даного кримінального провадження виникла необхідність у накладені арешту на земельні ділянки, розташовані у АДРЕСА_1 , огляд якої здійснювався 17 березня 2023 року та 20 березня 2023 року, із кадастровими номерами: :03:005:0261 площею 2 га; :03:005:0262 площею 2 га; :03:005:0263 площею 2 га, із забороною їх відчуження власниками і використання іншими особами, окрім як для цілей кримінального провадження, до моменту закінчення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій.

Прокурор ОСОБА_3 та дізнавач ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали, з підстав наведених у ньому, та просили клопотання задовольнити.

Представник власників майна адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя заслухавши пояснення прокурора, дізнавача та представника власників майна, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000022, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК)

З матеріалів справи вбачається, що СД Відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 14.01.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 254 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 14.01.2023 слідує, що: «До сектору дізнання Відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшов рапорт співробітника ДОП Відділу поліції №1 Вінницького РУП у Вінницькій області про те, що під час відпрацювання території обслуговування, за адресою: м. Вінниця, неподалік вулиці Стадниця, було виявлено штучне озеро яке було створене невідомими особами, що призвело до безгосподарського використання землі, що могло спричинити тривале зниження або втрату їх родючості, виведення земель з сільськогосподарського обороту, змивання гумусного шару, порушення структури грунту.»

Обґрунтовуючи клопотання дізнавачем зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що до сектору дізнання відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області 14.01.2023 надійшов рапорт співробітника старшого ДОП відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , про те, що під час відпрацювання території обслуговування, за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено каскад штучних озер, розташованих на земельних ділянках з кадастровими номерами :03:005:0261, :03:005:0262, :03:005:0263, :03:005:0264, які були створені невстановленими особами, що призвело до безгосподарського використання земель, що спричинило тривале зниження або втрату їх родючості, виведення земель з сільськогосподарського обороту, змивання гумусного шару, порушення структури ґрунту.

У ході опрацювання Публічної кадастрової карти України на території Агрономічної сільської ради Вінницького району встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :03:005:0261, :03:005:0262, :03:005:0263, :03:005:0264 надані у приватну власність для ведення особистого селянського господарства.

Так, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №320405498 від 17.01.2023 слідує, що власником земельної ділянки :03:005:0261 являється ОСОБА_7 , земельна ділянка набута у власність на підставі договору-кіпівлі продажу від 07.02.2017.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №320405618 від 17.01.2023 слідує, що власником земельної ділянки :03:005:0262 являється ОСОБА_7 , земельна ділянка набута у власність на підставі договору-кіпівлі продажу від 23.06.2020.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №320406177 від 17.01.2023 слідує, що власником земельної ділянки :03:005:0263 являється ОСОБА_8 , земельна ділянка набута у власність на підставі договору-кіпівлі продажу від 09.07.2020.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №320406265 від 17.01.2023 слідує, що власником земельної ділянки :03:005:0264 являється ОСОБА_9 , земельна ділянка набута у власність на підставі договору-кіпівлі продажу від 09.07.2020.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що ухвалами слідчих суддів Вінницького міського суду Вінницької області від 13.03.2023 (№127/6733/23), від 10.03.2023 (№127/6737/23), від 10.03.2023 (№127/6753/23), від 10.03.2023 (№127/6740/23) надано дозвіл органу досудового розслідування на проведення огляду вищевказаних земельних ділянок з метою фіксації обставин вчиненого кримінального правопорушення.

17 березня 2023 року в ході проведення огляду земельних ділянок з кадастровими номерами :03:005:0261, :03:005:0262, :03:005:0263, :03:005:0264, було виявлено територію відкритих земельних ділянок розташованих у м. Вінниці, неподалік вулиці Стадницька, яка є паралельною першому провулку Пилипа Орлика із західної частини та перпендикулярною вулиці Північній з південної сторони. На прилеглій території вказаної вулиці знаходились території з ґрунтовим покривом, так званими «полями». Із західної сторони від вулиці Північної, наявне поле засіяне озимими культурами, які на момент огляду є розвиненими, близько 4-5 см у висоту. Зі східної сторони від вказаної вулиці, яку пересікає вулиця Стадницька, ґрунтовий покрив виораний, без розвинених рослин. Між зазначеними полями, по центру в ряд, розміщені земельні ділянки, рахуючи з ліва на право, із наступними кадастровими номерами: :03:005:0261, :03:005:0262, :03:005:0263, :03:005:0264, :03:005:0265, :03:005:0246. Вказані ділянки розташовані із сходу на захід, вкриті дикоростучою рослинністю, зокрема чагарниками та трав`янистими рослинами; частково висаджені саджанці фруктових та хвойних дерев.

На земельній ділянці, з кадастровим номером :03:005:0261, численні заглиблення в землі, які заповнені водою, зовні схожі на ставки. Водойма, яка є першою, являє собою заглиблення заповнене водою із частиною суходолу по центру, який оточений з усіх сторін водою. На поверхні суходолу видніються поодинокі дерева і чагарники; ділянка округлої форми, із звивистим рукавом зліва, з якого відходить протокова вода. В дану водойму стікає вода із водойми, яка розміщена близько 2-3 м від останньої, з правої сторони, тобто під номером 2.

Слідуючою водоймою, є водойма яка являє собою копанку округлої форми, по краях якої ростуть поодинокі дерева та дикоростучі рослини, та яка наповнена водою. Праворуч, на місці звуження копанки штучно побудований канал із каменю, який слугує перегородкою потоку води із водойми яка створена наступною, тобто водоймою № 3.

В ході огляду заглиблення в землі, що наповнене водою під номером 3, наявний безнапірний рух води у вигляді відкритого штучного русла, де стікає вода у водойму № 2. Зазначена ділянка з водою, створена у вигляді прямокутної форми; по краях ґрунтовий покрив із високою вологістю, частково покриті мохом та ростучим очеретом. Праворуч, в місці звуження каналу наявний стік води із наступної водойми № 4, яка також прямокутної форми, по краях зліва та справа, де з`єднуються канали наявні насипи з каміння, які помітно зменшують рух води між ставками з лівої та правої сторони.

Наступною оглядалась водойма № 5, овальної форми із забривистим берегом, ліворуч якої штучно збудований водотік, який обкладений камінням, для рівномірного протоку води в ставок № 4. Краї озера завивисті, сполучаються із берегом вологим ґрунтовим покривом на якому видніється рослинність зовні схожа на осоку та очерет.

В ході огляду наступного заглиблення з водою під номером 6, виявлено водойму, яка має плавні обриси які з`єднують її із водоймою № 7. Вона створена у вигляді трапецієподібної форми із завивистим рукавом по центру в сторону півдня, що являє собою перехідну зону (канал). Через 2 метри праворуч від закінчення краю водойми № 7, знаходиться ставок який сполучається з останнім штучно-створеною перегородкою, близько 1,5 м вгору, яка окантована та вистелена будівельним матеріалом, а саме твердою гірською породою у вигляді каміння невеличких розмірів, через який здійснюється безнапірний рух води. По краях даного ставка, що під номером 8, наявний обривистий берег із вологим ґрунтом, покритим дикорослими рослинами.

Під час огляду зазначених ділянок, на прилеглій території біля водойми близько 20-30 см в правий бік від краю водойми АДРЕСА_2 , наявні видимі сліди зняття ґрунтового покриву, у вигляді заглиблення невеликих розмірів, розташовані один за одним, поруч з яким наявні перенесені ґрунти, у вигляді насипів, близько 6 шт. Навпроти водойми № 2, близько 35 см праворуч, наявне одне заглиблення в землі заповнене водою, біля якого розміщений насип ґрунту, що значно виступає над місцевістю близько 1,5 м вгору.

По периметру, з обох боків прилеглої ділянки до оглянутих водойм наявні насипи перенесених ґрунтів, близько від 1,5 м до 2 м вгору та насипи з фракції зовні схожі на подрібнену кору дуба, якою ж частково покрито проїжджу частину прилеглої ділянки біля водойм.

Під час проведення огляду фахівцем Вінницької філії державної установи «Інститут охорони ґрунтів України» було проведено відбір зразків ґрунту, серед яких: на порушеній земельній ділянці було відібрано зразок АДРЕСА_3 ; на не порушеній ділянці також відібрано зразок АДРЕСА_3 , які поміщено до окремих паперових пакетів, спеціально призначених для використання Вінницькою філією державної установи «Інституту охорони ґрунтів України» та опечатано в присутності понятих. Відбір зразків здійснювався за допомогою штикової лопати на глибину 30 см.

В ході агрохімічного дослідження фахівцями встановлено, що земельні ділянки мають ґрунтовий покрив - Чорноземи лучно-болотні (по руслу) 121-д агровиробничої групи та Чорноземи реградовані середньосуглинкові 54-д агровиробничої групи. Це досить потужні ґрунти, які мають до 55-60 см товщини гумусного горизонту та досить значний вміст елементів живлення. Відповідно до переліку земель, вказаних у п.1 ст. 150 Земельного кодексу України та Переліку особливо цінних ґрунтів провінції Лісостепу Правобережного, затвердженого наказом Держкомзему України № 245 від 06.10.2003 р., ґрунти агровиробничих 121-д та 54-д відносяться до особливо цінних. На даних ґрунтах можливе вирощування усіх сільськогосподарських культур. Під час огляду встановлено, що обстежувані ділянки мають часткове руйнування ґрунтових горизонтів земельними роботами. На ділянках зняті родючі горизонти ґрунтового покриву, що неодмінно приведе до погіршення їх родючості та виведення їх із сільськогосподарського використання.

Дані ґрунти є цілком придатними для вирощування майже всіх районованих сільськогосподарських культур Вінницької області. Але при антропогенній дії людини, дані ґрунти стали непридатними для ведення сільськогосподарських робіт. Адже для відновлення родючості ґрунту на даних ділянках потрібно проводити рекультиваційні роботи, тобто засипати ділянки новим шаром ґрунту.

Згідно маркшейдерським зніманням фахівця геодезиста, так званого «маркшейдера», з проведення геодезичних вишукувань і дослідження ґрунту, з метою проведення зйомки і замірів поверхні земельних ділянок за допомогою спеціально призначеного сертифікованого приладу встановлено, що на земельних ділянках із кадастровими номерами: :03:005:0261, :03:005:0262, :03:005:0263, :03:005:0264, - викопано каскад ставків. Площа порушених земель в наслідок викопування ставків складає: на земельній ділянці із кадастровим номером: :03:005:0261 8903,15 м2; на земельній ділянці із кадастровим номером :03:005:0262 3850,09 м2; на земельній ділянці із кадастровим номером :03:005:0263 4295,34 м2 ; на земельній ділянці із кадастровим номером :03:005:0264 4597,64 м2; за межами земельних ділянок (на північний захід від земельної ділянки з кадастровим номером :03:005:0261) -529,47 м2 .

За результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи наявні ознаки використання земельних ділянок з кадастровими номерами :03:005:0261, :03:005:0262, :03:005:0263, :03:005:0264 не за цільовим призначенням, з ознаками зняття родючого шару ґрунту.

Однак, незважаючи на всі вищевказані обставини, постановою дізнавача СД ВП №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від 21.06.2023 кримінальне провадження №0000022 від 14.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України, було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України.

Закриваючи кримінальне провадження дізнавачем зазначено, що на земельних ділянках з кадастровими номерами :03:005:0261, :03:005:0262, :03:005:0263, :03:005:0264 знято та переміщено родючий грунтовий покрив, однак зняття верхнього шару родючого грунтового покриву ОСОБА_7 , ОСОБА_8 чи ОСОБА_9 не знайшло свого підтвердження під час досудового розслідування.

Варто зазначити, що зазначене кримінальне провадження перебувало в статусі закритого кримінального провадження до 24 червня 2024 року (більше року) та постановою першого заступника керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_10 від 24.06.2024 постанову дізнавача СД ВП №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 21.06.2023 про закриття кримінального провадження №0000022 від 14.01.2023 скасовано, як незаконну.

При цьому, жодних конкретних мотивів скасування постанови дізнавача зі спливом року після його закриття прокурором не зазначено, натомість прокурор обмежився загальним виразом про те, що постанова дізнавача винесена з порушенням вимог ст. 2, 9, 93 КПК України, за матеріалами неповного, упередженого та не всебічного проведеного досудового розслідування.

Відразу після скасування постанови дізнавача про закриття кримінального провадження останнім, за погодженням з прокурором, ініційовано клопотання про накладення арешту на земельні ділянки.

Як уже зазначалося, відповідно до частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зі змісту клопотання та пояснень дізнавача та прокурора в судовому засіданні слідує, що підставою накладення арешту на земельні ділянки є необхідність збереження речових доказів.

Однак, детально дослідивши матеріали кримінального провадження судом встановлено, що на даний момент земельні ділянки з кадастровими номерами :03:005:0261, :03:005:0262, :03:005:0263, :03:005:0264 не визнавалися речовими доказами у кримінальному провадженні №0000022, така постанова дізнавача в матеріалах провадження відсутня.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак ні матеріали клопотання, ні додатки додані до нього не містять достатніх доказів на підтвердження того, що на даний час земельні ділянки, розташовані у АДРЕСА_1 , з кадастровими номерами :03:005:0261, :03:005:0262, :03:005:0263, :03:005:0264, є знаряддям кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000022, зберегли на собі його сліди, були об`єктом кримінально протиправних дій, або ж набуті кримінально протиправним шляхом внаслідок вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Як уже зазначалося вище, огляди земельних ділянок з кадастровими номерами :03:005:0261, :03:005:0262, :03:005:0263, :03:005:0264 були проведені 17 березня 2023 року, тобто майже півтора року тому, жодних слідчих дій в цей період не проводилося, оскільки кримінальне провадження було закрито, який стан земельних ділянок на даний час, як і ким вони використовуються, ні органу досудового розслідування, ні, відповідно суду, не відомо.

В цьому контексті слід звернути увагу на те, що наявний в матеріалах кримінального провадження висновок судової інженерно-екологічної експертизи від 07.04.2023 №1779/2128-2142/23-21 зі спливом часу втратив свою актуальність, оскільки не може в повній мірі відображати об`єктивний, на даний час, стан земельних ділянок.

Процесуальний закон, в даному випадку КПК України, ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

Разом з тим, матеріалами клопотання не доведено існування правових підстав для накладення арешту на вказане у клопотанні майно та не надано доказів, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 та меті зазначеній у статті 170 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що дізнавачем не зазначено які слідчі дії були проведені за час досудового розслідування, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення та не обґрунтовано підстави накладення арешту на майно, фактично після спливу 1,5 року з моменту реєстрації кримінального провадження.

В той же час, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, на підтвердження факту незаконності набуття права власності на земельні ділянки.

Відповідно до статті 317 ЦК України зміст права власності включає в себе права володіння, користування та розпорядження власником своїм майном. Під володінням розуміється юридична можливість особи впливу на річ, фактичне панування особи над річчю. Користування полягає у наявності у особи можливості видобувати споживчі властивості речі. Право розпорядження полягає у юридичній можливості власника визначати фактичну і юридичну долю речі.

Застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, у тому числі і арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, обов`язковою ж умовою для такого втручання має бути встановлення обставин, які б не допустили до порушення принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Вимога щодо забезпечення балансу між приватним та публічним інтересом слідує власне зі структури статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна подбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться. Отже, у кожній справі, в якій зазначається про порушення цієї статті, суд повинен з`ясувати, внаслідок чого саме відповідна особа була змушена нести непропорційний і надмірний тягар. Як при втручанні у право мирного володіння майном, так і при утриманні від застосування заходів, необхідно забезпечити справедливий баланс між вимогами загальних інтересів суспільства та необхідністю захисту основних прав відповідної особи. Вимога щодо забезпечення такого балансу випливає зі структури статті 1 Першого Протоколу, якщо розглядати її в цілому. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі й заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна дбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться.

Зі змісту наведеного, вбачається, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються щодо обмеження права власності та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування.

Частиною другою статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Однак, надаючи оцінку обґрунтованості клопотання дізнавача про накладення арешту слідчий суддя враховує, що дізнавачем не доведено можливість використання відповідного майна як доказу у кримінальному провадженні, а також не доведено наявності інших підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Відповідно до частини першої статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частиною другою статті 173 КПК України закріплено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, зокрема недоведеність існування ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, а також беручи до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для власників слідчий суддя дійшов висновку що клопотання дізнавача про накладення арешту на майно є передчасним, а тому, на даний час, відсутні правові підстави для задоволення клопотання та накладення арешту на земельні ділянки, розташовані у АДРЕСА_1 , із кадастровими номерами: :03:005:0261, :03:005:0262, :03:005:0263, :03:005:0264.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого дізнавача СД Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 14.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: