Провадження № 1-кс/734/668/24 Справа № 734/4020/24
У х в а л а

іменем України

13 вересня 2024 року смт Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ),

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні зали суду в смт. Козелець клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000301, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України відносно:

підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В:

до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0000301, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2024 року, звернувся капітан поліції ОСОБА_4 мотивуючи клопотання зокрема наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що слідчим відділенням відділення поліції № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області, за процесуального керівництва Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000301 від 01.08.2024за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, у порушення вимог ст. ст. 41, 68, 92 Конституції України, ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України ст. ст. 6, 7, 13 Закону України «Про наркотичні засоби психотропні речовини і прекурсори», постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 18 год. 39 хв. 21.08.2024, з корисливих мотивів, з метою збуту психотропної речовини амфетамін та отримання за це незаконної вигоди, незаконно придбав з метою збуту порошкоподібну речовину блідо-жовтого кольору масою 2,0457 г, яка містить у своєму складі психотропну речовину амфетамін, масою 0,7369 г, після чого її незаконно зберігав з метою збуту та 21.08.2024, приблизно о 18 год. 43 хв., незаконно збув ОСОБА_7 за 1500 грн. вказану психотропну речовину масою 0,7369 г у салоні автомобіля марки Opel модель Zafira р.н. HYGO GAA, який знаходився поблизу буд. АДРЕСА_3 , у зв`язку з чим ОСОБА_5 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропної речовини, а також незаконному збуті психотропних речовин, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Він же, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збуту психотропної речовини амфетамін, вчиненого повторно, та отримання за це незаконної вигоди, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 13 год. 03 хв. 11.09.2024, повторно незаконно придбав з метою збуту порошкоподібну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину амфетамін, масою не менше 0,6852 г, після чого її повторно незаконно зберігав з метою збуту та 11.09.2024, приблизно о 13 год. 17 хв., повторно незаконно збув ОСОБА_7 за 1500 грн. вказану психотропну речовину масою 0,6852 г у салоні автомобіля марки Opel модель Astra р.н. НОМЕР_2 , який знаходився поблизу будівлі Козелецької об`єднаної територіальної громади за адресою: АДРЕСА_4 , у зв`язку з чим ОСОБА_5 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропних речовин, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчинених повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропних речовин, а також у незаконному збуті психотропних речовин, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, та у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропних речовин, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчинених повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

11.09.2024 о 13 год. 39 хв. ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

12.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується наступними доказами:

протоколами огляду покупця та вручення грошових коштів від 21.08.2024 та 11.09.2024;

протоколами огляду місця події від 21.08.2024 та 11.09.2024;

протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 28.08.2024;

протоколом затримання ОСОБА_5 від 11.09.2024;

висновком експерта № СЕ-19/125-24/10721-НЗПРАП від 26.08.2024;

висновком експерта № СЕ-19/125-24/11541-НЗПРАП від 12.09.2024;

протоколом огляду предмету від 11.09.2024;

протоколами обшуків від 11.09.2024;

речовими доказами, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому злочинів є достатньою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На даний час є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність ризику переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років. За таких обставин, у разі доведення вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, до останнього буде застосоване виключно реальне покарання у виді позбавлення волі. Наведена обставина у виді безальтернативності та тяжкості покарання сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного вчинити дії з метою переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Також на цей час через військові дії російської федерації частина території України є тимчасово окупованою та не підконтрольна органам державної влади, що може надати підозрюваному ОСОБА_5 можливість переховуватися на вказаній території.

Так Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Наявність ризику незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може здійснювати вплив на свідків, які вже надали викривальні показання щодо вчинення ним вказаних злочинів, а також враховуючи те, що серед осіб, які підлягають допиту як свідки будуть його знайомі, особи з якими проходив служби, які під тиском

ОСОБА_5 шляхом прохань, залякування, примусу, погроз або застосування насильства можуть змінити або не надавати викривальні показання щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, що у свою чергу може призвести до неможливості притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , який відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.01.2024 №5 вибув з військової частини НОМЕР_1 до нового місця служби у військовій частині НОМЕР_3 , проте станом на 11.01.2024 до розташування військової частини НОМЕР_3 не прибув та по даний час перебував поза місцем проходження військової служби. Тобто з 11.01.2024 ОСОБА_5 вважається таким, що самовільно залишив військову частину, що обумовлює ймовірність вчинення ним військового кримінального правопорушення пов`язаного з ухиленням від виконання обов`язків військової служби.

Більш м`які запобіжні заходи застосовані до ОСОБА_5 не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків та запобіганню вищезазначеним ризикам.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, розмір якої, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, має бути визначений в розмірі, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, слід враховувати характер вчинених злочинів, їх тяжкість, ступінь суспільної небезпеки, а також те що злочини вчинені в умовах воєнного стану військовослужбовцем під час виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, що створили в очах громадян та військового колективу негативне враження, безладдя та безкарності у системі функціонування Збройних Сил України, що є виключним випадком.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав зазначених в клопотанні.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні зазначив, що він буде виконувати покладені на нього обов`язки, тому просить суд обрати йому запожний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні висловився, що його підзахисному буде достатньо обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, так як підозрюваний має на утриманні малолітню дитину, сталі соціальні зв`язки, буде являтися за викликом до слідчого, прокурора та суду.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Метою застосування запобіжного заходу (в тому числі у виді тримання під вартою) є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам кримінального провадження (стаття 177 КПК). Такі ризики закон пов`язує зі спробами переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. КПК покладає на прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

Слідчий у клопотанні обґрунтовує необхідність обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою з метою запобігання ризикам, визначених ст. 177 КПК України, а саме:

-переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду;

-незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;

-вчинити інше кримінальне правопорушення.

Необхідно зауважити, що на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом доказування «обґрунтована підозра»).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox,CampbellandHartleyv.theUnitedKingdom від 30.08.1990 (заяви №12244/86, 12245/86; 12383/86)) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява №42310/04)).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, у вигляді домашнього арешту, застави, особистої поруки чи особистого зобов`язання - не зможе запобігти викладеним ризикам.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до десяти років, наданими стороною обвинувачення доказами доведені ті обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих кримінальних правопорушень.

Вказані докази є належними та допустимими, так як надані відповідно до вимог та правил ст. 184 КПК України, а саме є копіями матеріалів доданими до клопотання, якими відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 184 КПК України, слідчий обгрунтовує доводи клопотання.

Тому є достатні підстави вважати, що при обранні відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, він буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, або може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні.

Також при обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України і приходить до висновку по необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, але не більше строку досудового розслідування

Виходячи з вимог ст. 197, ч. 2 ст. 209 КПК України, слідчий суддя вважає, що строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 слід рахувати з часу фактичного затримання, а саме з 11 вересня 2024 року.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи особу підозрюваного та для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, слідчий суддя визначає розмір застави відповідно до розмірів передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, яку необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 177-179, 182-184, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000301, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 строком на 60 (шістдесят) діб.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , обчислювати з 11 вересня 2024 року по 09 листопада 2024 року включно.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України суд встановлює ОСОБА_5 заставу в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, яку необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМ України.

В разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю, або суд. З моменту звільнення ОСОБА_5 з під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатись таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного, такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це;

- не відлучатися за межі Чернігівської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання та місця проходження військової служби;

- утриматися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 на строк не більше двох місяців.

Підозрюваному роз`яснюється положення ч. 8, 10 ст. 182 КПК України, згідно з якими у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення під розписку.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду, а особою, що перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали в повному обсязі.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 18 вересня 2024 року о 17 годині 00 хвилин в залі судових засідань Козелецького районного суду Чернігівської області.

Слідчий суддя ОСОБА_8