провадження № 11-сс/991/106/24
слідчий суддя: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 серпня 2024 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

прокурора ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 - захисників ОСОБА_13 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України у кримінальному провадженні № 0000361 від 01.06.2017 р., про відвід колегії суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и л а:

В провадженні колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду перебуває апеляційна скарга прокурора ОСОБА_14 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.01.2024 р., якою відмовлено у задоволенні клопотання детектива про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_13 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України.

У судовому засіданні до початку розгляду апеляційної скарги по суті захисниками ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 заявлено відвід колегії суддів - суддям ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Посилаючись на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України як підставу для відводу, захисники зазначили, що 15.08.2024 року колегія суддів у вказаному складі відмовила у задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22.04.2024 р., якою відмовлено у задоволенні скарги про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_13 залишила без змін (справа № 991/2193/24). Отримавши повний текст вказаної ухвали, захисниками встановлено, що колегія суддів для своїх висновків про обґрунтованість підозри ОСОБА_13 використала висновки, викладені у рішенні ЄСПЛ від 09.07.2024 р. у справі «Товариство з обмеженою відповідальністю «Золотой Мандарин Ойл» проти України» всупереч тому, що ЄСПЛ прямо вказав, що його висновки у цій справі не мають жодного впливу на результати національного кримінального провадження та не можуть тлумачитись як факти для цілей кримінального провадження. Окрім того, наразі офіційного перекладу вказаного рішення ЄСПЛ немає, відтак, колегія суддів всупереч законодавству України використала його текст за відсутності офіційного перекладу. При цьому, власним перекладом колегією спотворено зміст рішення ЄСПЛ, додавши неіснуюче в оригінальному тексті формулювання - «в результаті чого ввела ЄСПЛ в оману». На переконання захисників, наведені обставини у їх сукупності свідчать про упередженість та небезсторонність колегії суддів як при розгляді судової справи № 991/11115/23, так і при розгляді всього кримінального провадження № 0000361 від 01.06.2017 р.

Захисник ОСОБА_11 , підтримуючи заяву про відвід, зазначила, що на переконання захисту, колегія суддів не є безсторонньою, про що чітко свідчить її позиція, викладена в іншій судовій справі за № 991/2193/24.

Захисник ОСОБА_6 додатково зазначив, що з огляду на позицію, висловлену в ухвалі від 05.08.2024 р. стосовно ОСОБА_13 у судовій справі № 991/2193/24, колегія суддів не відповідає критерію неупередженості та безсторонності, оскільки використала висновки рішення ЄСПЛ від 09.07.2024 р. за відсутності офіційного перекладу.

Захисник ОСОБА_8 зауважив, що обґрунтування заявленого відводу, хоч і пов`язане з обставинами, наведеними в ухвалі колегії суддів від 05.08.2024 р. у справі № 991/2193/24, однак не є незгодою з судовим рішенням, натомість свідчить про її небезсторонність.

Захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , підтримуючи заяву про відвід, посилались на упереджене ставлення колегії суддів до підозрюваного ОСОБА_13 , а також на те, що використання позиції ЄСПЛ в іншій справі створило уявлення про прихильність колегії до сторони обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_12 заперечила проти відводу колегії суддів, посилаючись на його безпідставність, оскільки доводи захисту зводяться до незгоди з іншим рішенням цієї колегії суддів в іншій судовій справі. Ухвалою від 05.08.2024 р., на яку посилається сторона захисту, було надано оцінку іншій ухвалі слідчого судді. При цьому, посиланням колегією суддів у цій ухвалі на рішення ЄСПЛ від 09.07.2024 р. жодним чином не змінюється зміст цього рішення, оскільки в ухвалі надано самостійну оцінку всім обставинам провадження на підставі наявних у справі доказів, і якщо прибрати з неї згадку про рішення ЄСПЛ, то її суть не зміниться. Відтак, відвід не підлягає задоволенню, оскільки заявлений не з підстав, передбачених КПК України

Підозрюваний ОСОБА_13 повідомлений про час та місце судового розгляду у порядку, визначеному ч. 6 ст. 193 КПК України. Відтак, розгляд питання про відвід колегії суддів здійснюється за його відсутності.

Заслухавши доводи учасників провадження та дослідивши матеріали справи в частині, що стосується заяв про відвід, колегія суддів приходить до висновку про відмову у їх задоволенні, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Положення ст. ст. 75, 76 КПК України визначають перелік підстав, що виключають участь судді в кримінальному провадженні.

Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Саме на цю підставу посилаються захисники, заявляючи відвід колегії суддів.

Надаючи оцінку вищевказаним доводам, колегія суддів виходить з такого.

На розгляді у колегії суддів у складі судді-доповідача ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебуває апеляційна скарга прокурора САП ОСОБА_14 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.01.2024 р., якою відмовлено у задоволенні клопотання детектива про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000361 стосовно ОСОБА_13 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України.

З урахуванням чинної редакції п. 4.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу в АП ВАКС, колегія суддів у цьому складі є раніше визначеним складом суду у провадженні № 0000361 (крім апеляційних скарг, від розгляду яких цих суддів було відведено в порядку ч. 3 ст. 82 КПК України).

Відтак, як правильно зазначає сторона захисту у своїй заяві про відвід, колегія суддів у даному складі, у відповідності до вказаного положення засад, дійсно вже розглядала апеляційні скарги сторони захисту та сторони обвинувачення на ухвали слідчих суддів Вищого антикорупційного суду, зокрема і апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22.04.2024 р., якою відмовлено у задоволенні скарги про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_13 (справа № 991/2193/24).

При цьому, захисниками неодноразово заявлялися відводи складу суду у цьому провадженні з тих чи інших підстав.

Єдиною підставою для відводу колегії суддів у даному випадку є незгода захисників з висновками ухвали від 05.08.2024 р. про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисту в іншій судовій справі стосовно ОСОБА_13 . За твердженням захисників, колегія суддів у цій ухвалі використала висновки, викладені у рішенні ЄСПЛ від 09.07.2024 р. у справі «ТОВ «Золотой Мандарин Ойл» проти України» попри те, що ЄСПЛ прямо вказав, що його висновки у цій справі не мають жодного впливу на результат національного кримінального провадження та не можуть тлумачитись як факти для цілей кримінального провадження. Окрім того, колегія суддів використала їх за відсутності офіційного перекладу рішення ЄСПЛ, тим самим виявивши упередженість до ОСОБА_13 та прихильність до сторони обвинувачення.

Натомість, зі змісту ухвали, на яку посилаються захисники у заяві про відвід, вбачається, що колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, доводи сторони захисту та пояснення прокурора, дослідивши докази, наявні в матеріалах провадження, зокрема показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а також електронне листування, отримане органом досудового розслідування за результатом проведення у 2017 році НСРД щодо ОСОБА_17 , проаналізувавши зміст повідомлення про підозру та дослідивши рішення Пленуму ЄСПЛ від 06.07.2020 р., на яке захист звертав особливу увагу, дійшла висновку про наявність достатніх доказів, аби стверджувати про причетність ОСОБА_13 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України. Відтак, погодилась з висновком слідчого судді про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, відповідає вимогам ст. 277 КПК України, а докази є достатніми, аби стверджувати про його можливу причетність до вчинення цих злочинів, що відповідає стандарту достатніх підстав для підозри у вчиненні злочину.

Після чого колегія суддів, надаючи у вищевказаній ухвалі оцінку посиланню сторони захисту на «абсурдність версії сторони обвинувачення» щодо введення ОСОБА_13 в оману ЄСПЛ (звернення ТОВ «Золотой Мандарин Ойл» із заявою до ЄСПЛ проти України щодо невиконання рішення національних судів за відсутності на це правових підстав), з огляду на те, що ЄСПЛ самостійно приймає рішення щодо прийнятності тої чи іншої заяви, а рішення ЄСПЛ від 20.10.2015 р. наразі не переглянуте і є чинним, наголосила, що «…Вирішення чи не вирішення питання про перегляд рішення ЄСПЛ про дружнє врегулювання від 20.10.2015 р., на думку колегії суддів, на даній стадії кримінального провадження не має правового значення. Більше того, колегією суддів встановлено, що 09.07.2024 року, тобто до постановлення колегією суддів даної ухвали, ЄСПЛ розглянув заяву Міністерства юстиції України від 26.10.2015 р. та дійшов висновку про повернення заяви ТОВ «Золотой Мандарин Ойл» від 14.09.2013 р. до реєстру справ та визнання її неприйнятною…».

Тобто, колегія суддів відхилила доводи сторони захисту щодо вирішального значення у даній справі не переглянутого рішення ЄСПЛ про дружнє врегулювання від 20.10.2015 р., та зазначила, що на її переконання, це питання на даній стадії кримінального провадження не має правового значення. Водночас, наголосила, що зазначені вище доводи захисників спростовуються також рішенням ЄСПЛ від 09.07.2024 р., яким на даний час рішення про дружнє врегулювання від 20.10.2015 р. переглянуто з відповідними висновками, зазначеними у цьому рішенні.

Відтак, твердження захисників про те, що наведене свідчить про упередженість та небезсторонність колегії суддів як при розгляді судової справи № 991/11115/23, так і при розгляді всього кримінального провадження № 0000361 від 01.06.2017 р., є нічим іншим, як їх незгодою з правовою позицією колегії суддів в іншій судовій справі, а відтак, не може вважатися обставиною, яка викликає сумнів у неупередженості судді в розумінні ст. 75 КПК України

Згідно з рішенням ЄСПЛ «Олександр Волков проти України», безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно встановлюватися згідно з: 1) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав він особисту упередженість або чи був об`єктивним у справі, та 2) об`єктивним критерієм, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Коли вирішується, чи є в цьому випадку законні підстави побоюватися, що конкретному органу не вистачає неупередженості, то позиція тих, хто про це стверджує, важлива, але не є визначальною. Визначальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно виправданими (рішення ЄСПЛ «Феррантеллі та Сантангело проти Італії», «Кіпріану проти Кіпру»).

Отже, сумнів у неупередженості суду повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес може перетворитись у тривалу тяганину через зміну складу суду з посиланням на недовіру до нього.

Жодних доказів упередженого ставлення колегії суддів захисниками не надано та при розгляді даних заяв про відвід не встановлено. Заявлений відвід не містить наявних, належних та підтверджених даних, які б дійсно викликали сумнів у неупередженості та свідчили б про наявність підстав для відводу колегії суддів.

За наведених обставин, посилання сторони захисту у заяві про відвід на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України не є доречними та відхиляються колегією суддів.

Існування будь-яких інших підстав для відводу, передбачених ст. 75 КПК України, колегією суддів також не встановлено.

Відтак, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про реальне існування будь-яких підстав для відводу колегії суддів як в цілому у кримінальному провадженні № 0000361 від 01.06.2017 р., у якому ОСОБА_13 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, так і в судовій справі № 991/11115/23, а відтак, у задоволенні заяв про відвід слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75-81 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні заяв захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про відвід колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

ОСОБА_4