Справа № 173/2787/24
Номер провадження1-кп/173/211/2024
В И Р О К

іменем України

03 жовтня 2024 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження №0000386 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Душанбе Таджикістан, не одруженого, маючого середню освіту, утриманців не маючого, працюючого електриком на ТОВ «ДНІПРО ІНЖИНІРІНГ ГРУП», в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 20 липня 2024 року, близько 20.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого мешкання у АДРЕСА_3 , у приміщенні кухні, спілкувався зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 та її сином - ОСОБА_5 , які також вживали алкогольні напої. Після чого, ОСОБА_4 на підґрунті сумісного вживання алкогольних напоїв, маючи намір на провокацію ОСОБА_5 на початок конфлікту, та бажаючи його подальшого розвитку, усно висказав йому свою суб`єктивну претензію з приводу його неналежного способу життя. У свою чергу ОСОБА_5 , знаходячись за столом перед ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усно виказав свої заперечення на претензію останнього. Після чого, ОСОБА_4 прийшов у стан агресії та у нього виник раптовий умисел на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, про що він усно, фразами нецензурного характеру висказав ОСОБА_5 , та маючи намір здійснити свої протиправні дії піднявся зі стільця. Одночасно з діями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розцінюючи погрозу фізичної розправи над ним, як реальну, швидко наніс не менше трьох ударів кулаками в обличчя ОСОБА_4 , тим самим заподіяв йому тілесні ушкодження і носову кровотечу, після чого припинив свої дії, провів ОСОБА_4 до туалету та перейшов до своєї кімнати.

Після цього ОСОБА_4 , перейшов до приміщення кухні, де перебуваючи у агресивному стані, у присутності ОСОБА_6 , висказав на адресу ОСОБА_5 фрази образливого характеру та погрози на заподіяння тілесних ушкоджень. У цей час ОСОБА_5 , маючи намір покинути дану квартиру, та забрати свій мобільний телефон, вийшов у приміщення коридору квартири, де висказав до ОСОБА_4 вимогу повернути йому його мобільний телефон. На дану вимогу ОСОБА_4 , керуючись раптово-виниклим умислом, спрямованим на спричинення тяжких тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_5 , за допомогою ножа, керуючись почуттям глибокої образи, перебуваючи у стані сильної агресії, та бажаючи покарати ОСОБА_5 за його зухвалість, схопив зі столу ніж господарсько-побутового призначення, та утримуючи його у правій руці швидко вибіг з кухні у коридор квартири до ОСОБА_5 , при цьому, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і бажаючи подальшого настання суспільно-небезпечних наслідків, цілеспрямовано, наніс один прямий удар лезом ножа (спереду назад) у живіт ОСОБА_5 . Намагаючись захиститись від протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 відштовхнув його від себе та вибіг на балкон квартири, де переліз через загородження балкону на зовні, й таким чином втік від ОСОБА_4 .

У результаті умисних насильницьких дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 1034-Е від 26.07.2024 року заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого поранення черевної стінки з раною на черевній стінці зліва від пупка, яка переходе в раньовий канал, що проникає в черевну порожнину з ушкодженням тонкого кішківника з загальним направленням спереду назад - відносяться до ТЯЖКИХ тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя, що у момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю (п.п.2.1.2 та 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.).

Враховуючи характер рани, ушкоджень органів черевної порожнини, їх розташування, проникаюче ушкодження черевної стінки з ушкодженням кішківника виникли внаслідок не менше 1-ї дії плоского колюче-ріжучого предмета, імовірно клинком ножа. Давність утворення ушкоджень незадовго до потрапляння у стаціонар та може відповідати терміну указаному у медичних документах - 20.07.2024 р.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України визнав повністю, суду пояснив, що 20.07.2024 року він прийшов з роботи до місця свого проживання, за адресою АДРЕСА_3 , де він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 розпивали алкогольні напої. Потім між ним та ОСОБА_5 виникла сварка та потерпілий наніс йому декілька ударів в обличчя . Потім він взяв ніж та наніс ОСОБА_5 удар в область живота. У скоєному щиро кається, вони з потерпілим помирилися.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні суду пояснив, що 20.07.2024 року вони з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 сиділи вдома та вживали алкогольні напої. Він пив пиво, а ОСОБА_6 та ОСОБА_4 пили горілку. Потім між ним та ОСОБА_4 виник конфлікт. Обвинувачений почав до нього підходити, та він з метою самозахисту відштовхнув ОСОБА_4 . Потім обвинувачений знову почав підходити і він наніс обвинуваченому декілька ударів по обличчю. Після чого, ОСОБА_4 пішов до туалету, а він вийшов з квартири. Коли повернувся, обвинувачений взяв ніж та наніс йому удар ножем в живіт. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти не буде. Зазначив, що з обвинуваченим вони помирилися, він пробачив йому, просив суворо не карати та не позбавляти волі, так як вони довго проживали однією сім`єю і ОСОБА_4 був співмешканцем його матері.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та дії обвинуваченого кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя у момент заподіяння.

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №457-к від 22.08.2024 року у період інкримінованого йому діяння будь який психічний розлад не виявляв і в даний час не виявляє. У період інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними та на теперішній час може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в силу ст.89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо,за місцем роботи характеризується позитивно, вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання, а також враховуючи думку потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має, просить суворо його не карати та не позбавляти волі, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, в той же час, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілому судом не обговорювалось, оскільки потерпілий ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявив. Цивільний позов до суду не надав.

Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторони кримінального провадження клопотання про обрання запобіжного заходу відповідно до ст.331 КПК України не заявляли, а тому дане питання не обговорювалось.

Судові витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 3 (три) роки.

На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язує ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, не обирається.

Речові докази у кримінальному провадженні ніж, який було запаковано експертом до паперового спец пакету та опечатано паперовою біркою; металевий прут лом, який запаковано експертом до поліетиленового пакету та опечатаний; марлевий тампон зі змивом з долонь та пальців обох рук ОСОБА_4 , який запаковано до паперового спец конверту НПУ; марлевий тампон зі змивом з перила балкону, який запаковано до паперового спец конверту НПУ; висушений зразок крові ОСОБА_5 на марлі, який запаковано до паперового спец конверту НПУ; висушений зразок крові ОСОБА_4 на марлі, який запаковано до паперового спец конверту НПУ, які передані на зберігання в камеру схову речових доказів ВП №3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1