Справа № 308/1321/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001716 від 18.05.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Лучки Мукачівського району Закарпатської області, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

захисник - адвокат ОСОБА_5

обвинувачений - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту органом досудового розслідування громадянин України ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 18.05.2016 року близько 16 години депутат Ужгородської міської ради ОСОБА_6 , спільно із своїм помічником ОСОБА_7 , виявивши порушення у вигляді відсутності на паркані будівлі технічного паспорту будівництва, з метою перевірки наявності дозвільної документації на проведення ремонтних робіт, прибули до історико-архітектурної пам`ятки місцевого значення комплексу "Корона", що знаходиться за адресою: місто Ужгород, площа Театральна, 5-7, та безперешкодно пройшли на приватну територію, яка належить ТзОВ "Бізнес Центр Корона", де в той же час знаходився заступник директора товариства ОСОБА_3 , який керував та контролював проведення працівниками будівельних робіт.

Близько 16 год. 05 хв. ОСОБА_3 , виявивши, що на територію комплексу «Корона» прибули ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою з"ясування мети їх візиту, на грунті тривалих особистих неприязних стосунків розпочав з ними словесну сварку, яка супроводжувалася обопільною нецензурною образливою лайкою.

Під час цих дій, ОСОБА_3 дістав з одягненої на ньому нагрудної сумки належну йому вогнепальну зброю - гладкоствольний самозарядний пістолет «ПСМ-Р» № НОМЕР_1 , призначений для стрільби патронами несмертельної дії спорядженими гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами, та з метою заподіяння тілесних ушкоджень на грунті неприязних стосунків, діючи з прямим умислом, направив його в бік ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 умисно здійснив близько 3-х пострілів з пістолету в область нижніх кінцівок ОСОБА_7 , який на той час перебував на відстані близько 4 м. від нього, внаслідок чого заподіяв тілесні ушкодження у вигляді непроникаючих поранень верхньої третини правої гомілки, які виникли внаслідок дії вогнепального снаряду (гумових куль) в результаті двох пострілів з вогнепальної зброї та кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, що підтверджується висновком експерта від 02.06.2016 року № 470.

Орган досудового розслідування обвинувачує ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров"я або незначну втрату працездатності.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та показав, що 18.05.2016 року приблизно о 16 год. він знаходився на будівельному майданчику комплексу "Корона", який є приватною власністю, огороджений та має обмежений доступ для сторонніх осіб, разом з іншими людьми. В цей час ОСОБА_8 йому повідомив, що на будівельний майданчик зайшло двоє людей, які грубіянять та погрожують робочим і вимагають зупинити робочій процес. Він з ОСОБА_9 почав рухатися до виходу у їх напрямку і побачив що ці двоє осіб це ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Ці двоє осіб підійшли до ОСОБА_10 , де також знаходився ОСОБА_8 і ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_8 кулаком, ОСОБА_7 в цей час був позаду ОСОБА_6 за 2-3 кроки. Між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 почалася бійка, яка переміщалася у глибину території. У цей час хтось із присутніх, здається ОСОБА_10 , крикнув, що у ОСОБА_7 в руках ніж, і він побачив, що ОСОБА_7 тримав у правій руці ніж та рухався у його та ОСОБА_9 бік. Відстань між ними була приблизно три метри. Він крикнув ОСОБА_7 , щоб той викинув ніж, але ОСОБА_7 продовжував рух, він зробив крок назад, оскільки відстань між ним та ОСОБА_7 швидко скорочувалася і вихопив травматичний пістолет, на носіння якого у нього є офіційний дозвіл, і вистрілив у бік для попередження та знову крикнув ОСОБА_7 щоб той кинув ніж, але ОСОБА_7 продовжував рух, і тоді він відчуваючи реальну загрозу за своє життя та здоров"я з метою самозахисту вистрілив 2-3 рази ОСОБА_7 по ногах, щоб зупинити його напад. Відстань була незначною і стріляв у ноги навмисно, щоб не потрапити у життєво важливі органи. Лише після цього ОСОБА_7 , тримаючи ніж у руці, розвернувся та почав швидко виходити з території комплексу «Корона», а він сказав ОСОБА_11 щоб той негайно викликав поліцію, а ОСОБА_6 затримали. Патрульна поліція прибула швидко. Як патрульним поліцейським відразу, так і слідчим СОГ він говорив , що у ОСОБА_7 був ніж. Просив патрульних поліцейських вилучити у ОСОБА_7 ножа.

Зазначив, що захищаючи своє життя та здоров"я діяв у стані необхідної оборони, тому просив його виправдати.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що в той час він працював у патрульній поліції та був командиром роти. 18.05.2016р. отримав від чергової частини виклик на АДРЕСА_2 . Приїхавши туди побачив карету швидкої допомоги, біля якої сидів ОСОБА_7 і медичні працівники надавали йому допомогу. У ОСОБА_7 були пошкодження ноги. ОСОБА_7 скаржився, що в нього стріляли, але крові на ньому свідок не бачив. На території комплексу «Корона» знаходилися ОСОБА_6 і ОСОБА_3 , а також багато працівників. У ОСОБА_6 було видно тілесні ушкодження, які за його словами наніс йому ОСОБА_3 . На той час як свідок прибув уже все було спокійно. Викликали СОГ. ОСОБА_3 повідомив, що між ними був конфлікт і він заподіяв тілесні ушкодження. Із барсетки ОСОБА_3 було вилучено, здається, травматичний пістолет, який саме він не знає.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що він працював на будівництві комплексу «Корона» виконробом. Вивозили сміття з будівельного майданчика, тому відкривалися ворота . В цей час на територію будівельного майданчика зайшли двоє чоловіків: один вищий, другий нижчий, почали сварку з робітниками. ОСОБА_8 сказав їм щоб вийшли з території, а потім між нижчим чоловіком, який як йому відомо є депутатом , і ОСОБА_8 розпочалася штовханина. Вищий чоловік, як йому стало пізніше відомо - ОСОБА_7 , стояв позаду ОСОБА_6 .. Він також стояв неподалік, але у бійку не втручався. Сам ОСОБА_10 стояв біля ОСОБА_13 приблизно за 1-2 м. Підійшли також ОСОБА_3 з ОСОБА_9 , а ОСОБА_7 стояв фронтально до них. ОСОБА_10 побачив ніж у правій руці у ОСОБА_15 , який він тримав біля ноги направленим лезом вперед у бік ОСОБА_9 і ОСОБА_3 , а тому крикнув ОСОБА_9 , оскільки той стояв ближче до ОСОБА_7 , щоб був обережним, оскільки у ОСОБА_7 ніж. ОСОБА_3 , який стояв поряд з ОСОБА_9 відразу крикнув ОСОБА_7 щоб він викинув ніж, але ОСОБА_7 не відреагував. Після чого він почув постріл, а потім ще декілька. Пострілів було 3-4. Самі постріли він не бачив. Також не звернув увагу чи був у руці ніж в ОСОБА_7 коли він втікав. Додав, що минуло багато часу і усі деталі він не пам"ятає, однак покази які він давав слідчому під час слідства він підтримує повністю.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що він працював виконробом на будівництві комплексу «Корона». Проводилися підготовчі роботи, територію було огороджено та здійснювався вивіз сміття. ОСОБА_3 знаходився на будівництві та обговорював з робочими плани проведення робіт. В цей час на територію будівельного майданчика зайшли двоє осіб. ОСОБА_8 підійшов до них коли вони знаходилися за 15-20 м. від входу і запитав їх хто вони, та пояснив, що знаходитись на території будівельного майданчика небезпечно, і не пускав їх далі. Інший чоловік, який зайшов разом із ОСОБА_6 на територію будівельного майданчика стояв збоку і розмовляв з робітниками. ОСОБА_3 у цей час стояв окремо серед інших працівників. У відповідь менший зростом чоловік ОСОБА_6 почав висловлюватися у адресу ОСОБА_8 нецензурною лайкою, поводив себе грубо, а потім вдарив його, від чого свідок впав на землю, і почав втрачати свідомість, і потім коли його оглянули лікарі він 21 день пролежав у лікарні. Коли він впав на землю він ще, як у тумані, почув крик - «обережно ніж», і звуки ніби пострілів.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що в той день він вивозив сміття з будівельного майданчика комплексу «Корона». Після обіду на будівництво прийшов також ОСОБА_3 . Він спілкувалися з ним про роботу. В цей час на територію будівельного майданчику зайшло двоє осіб, які почали поводити себе агресивно. ОСОБА_8 підійшов до них та попросив їх вийти з будівельного майданчика, але вони не реагували на його прохання. До них було близько 10 м. і було чути розмову. Він з ОСОБА_3 підійшли до них, та ОСОБА_3 сказав їм покинути територію, але вони не реагували. Менший зростом чоловік вдарив ОСОБА_8 і між ними почалася бійка . Він намагався їх заспокоїти. Вищий стояв позаду навпроти нього та ОСОБА_3 . У цей час ОСОБА_10 крикнув: «обережно ніж», і він побачив, що ОСОБА_7 витягнув ніж, він знаходився близько 1 метра від нього, і ніж був у нього майже під боком. ОСОБА_3 стояв поруч біля нього. У цьому шумі він почув постріли, їх було більше одного. ОСОБА_7 відійшов. ОСОБА_7 вийшов на Театральну і більше він його не бачив, а ОСОБА_6 продовжував поводитися агресивно.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що він працював юристом у ТОВ «Бізнес центр Корона». В той час він знаходився на об"єкті «Корона». Там проводилися земляно-будівельні роботи. Територія була огороджена, а вхід знаходився з боку пл. Театральної. На території будівельного майданчику знаходилося приблизно 10-12 робітників, а також були присутніми: ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_3 .. Приблизно о 16 год. вони з ОСОБА_11 піднялися на другий поверх, де перевіряли відеонагляд за будівництвом. З вікна вони побачили що на територію будівельного майданчика зайшло двоє осіб. Він впізнав їх: це були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . ОСОБА_6 почав вести себе агресивно, кричав про припинення будівельних робіт. До нього підійшов ОСОБА_8 та запропонував йому покинути територію. Між ними почалася словесна перепалка, а потім ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_8 в обличчя. Всі присутні на майданчику почали сходитися до бійки. Хтось крикнув «обережно ніж». І він побіг униз, і коли заходив на будівельний майданчик то побачив ОСОБА_7 , який кульгаючи, йшов на вихід та тримав у руці ніж. ОСОБА_11 , який спустився за ним, викликав поліцію. Коли з"явився ОСОБА_3 він не пам"ятає, але коли він спустився з другого поверху то він уже був там. Також, поки спускався він чув декілька пострілів.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показав, що станом на 18.05.2016 року він працював лікарем на станції екстренної медичної допомоги. Однак, обставин події, що відбулася 18.05.2016 року, про яку йде мова він не пам"ятає. За час що пройшов було багато викликів, запам"ятати їх всі не є можливим.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що 18.05.2016 рок він разом з ОСОБА_19 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими, а також будівельниками знаходилися на будівельному майданчику комплексу «Корона». Потім він з ОСОБА_19 піднялися на другий поверх будівлі. Звідти вони побачили, що на територію буд майданчика зайшли ОСОБА_6 і ОСОБА_7 . Також бачили, що ОСОБА_6 сперечався з ОСОБА_8 , а потім між ними розпочалася бійка. ОСОБА_8 захищався. Потім на бійку підбігли інші люди, які були на будівництві. Також підійшов і ОСОБА_3 ОСОБА_19 пішов спускатися вниз. Хтось із присутніх крикнув «Увага ніж» і свідок побачив у правій руці ОСОБА_7 ніж . ОСОБА_3 крикнув ОСОБА_7 щоб він викинув ніж, але він не викинув ніж, а продовжував стояти обличчям до ОСОБА_3 , тримаючи в руках ніж, та щось кричав йому. Тоді ОСОБА_3 витягнув з сумки через плече, яка була на ньому, пістолет і зробив постріл у повітря та кричав ОСОБА_7 - кинь ніж. Почувши постріл він побіг за ОСОБА_19 вниз. Поки спускалися вниз чув іще кілька пострілів, а спустившись вниз він зустрів ОСОБА_7 , який виходив з території, з ножем у руці. Він зателефонував у поліцію повідомив про ніж. ОСОБА_7 вийшов з будівельного майданчика, але перебував на вулиці поблизу. Потім приїхала поліція, а також швидка. Він бачив у ОСОБА_7 на коліні якусь пляму, але не бачив точно чи це була кров, чи болото (бруд). Видимих поранень він на ОСОБА_7 не бачив.

Також в ході судового розгляду дослідженні надані стороною обвинувачення матеріали кримінального провадження, а саме:

- протокол огляду предмету від 02.06.2016 року, об`єктом огляду якого є оптичний ДVD диск з написами ТДК (англомовні літери) розміром пам`яті 4,7ГБ. На якому розміщено 4 папки з відео файлами різного розміру та назви., при перегляді якого встановлено, що запис здійснюється відеокамерою, яка розташована на плечі інспектора УПП в м. Ужгороді та м Мукачеві ДПП. На вказаному відеозаписі зафіксовано обстановку на місці події, а також присутніх осіб, пояснення надані ними та їхню поведінку. Як убачається з вказаного протоколу ОСОБА_3 у присутності інших свідків надає пояснення прибувшим патрульним поліцейським про події, що відбувалися на будівельному майданчику зокрема про те, що ОСОБА_7 витягнув ножа, зазначивши , що усі присутні були свідком цього, та просив патрульних поліцейських для виявлення ножа обшукати ОСОБА_7 . Також у папці №3 відображено , що працівник патрульної поліції побіг перевіряти інформацію , щодо знаходження ножа у ОСОБА_7 , однак обставина залишилася не з"ясована. Крім того, ОСОБА_3 повідомив, патрульним поліцейським , що оскільки у ОСОБА_7 був ніж він змушений був стріляти. Даний відеозапис також було досліджено у судовому засіданні. З дослідженого відеозапису крім іншого, убачається, що ОСОБА_3 у присутності інших свідків надає пояснення прибувшим патрульним поліцейським про події, що відбувалися на будівельному майданчику зокрема про те, що ОСОБА_7 витягнув ножа, зазначивши , що усі присутні були свідком цього, також у папці №3 відображено , що працівник патрульної поліції побіг перевіряти інформацію , щодо знаходження ножа у ОСОБА_7 , однак обставина залишилася не з"ясована (.2 а.с. 90-95, а.с. 13)

- висновок експерта від 26.10.2016 року № 1/223, виконаний на підставі постанови від 19.05.2016 року про призначення судової балістичної експертизи, винесеної слідчим у кримінальному провадженні № 0001716, щодо предметів вилучених в ході огляду місця події від 18.05.2016 року за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до якого встановлено, що наданий на дослідження предмет є короткоствольною вогнепальною зброєю - гладкоствольним самозарядним пістолетом моделі ПСМ-Р, № НОМЕР_2 , калібру 9мм. Р.А., призначеним для стрільби патронами несмертельної дії, який виготовлений промисловим способом, та придатний до стрільби. Дві гільзи з маркуванням «YAS 9 mm PAK» та одна гільза з маркуванням «S&B-9mm P.A.Blans, які вилучені при огляді місця події, відстріляні з пістолету моделі ПСМ-Р, № НОМЕР_2 , калібру 9мм. Р.А. ( т.2а.с.23-61);

- протокол проведення слідчого експерименту від 03.06.2016 року проведений за участю ОСОБА_3 з метою перевірки і уточнення відомостей отриманих під час дачі показів ОСОБА_3 , в ході якого ОСОБА_3 розказав та показав обставини події, які мали місце 18.05.2016 року приблизно о 16 год. 00 хв. на території комплексу «Корона» в м. Ужгороді, а саме, про те, що бачив ОСОБА_3 , і які були його дії , будучи на території під час конфлікту між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з однієї сторони та ним, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з іншої сторони. Як убачається з вказаного протоколу ОСОБА_3 після окрику ОСОБА_10 : -"у нього ніж" побачив у руці ОСОБА_7 ніж з яким останній рухався у його сторону на що ОСОБА_3 зробивши крок назад та витягнувши із сумки травматичний пістолет , крикнув ОСОБА_7 , щоб той викинув ніж та вистрілив у сторну, однак ОСОБА_7 продовжував рух і ОСОБА_3 сприймаючи загрозу своєму життю як реальну вистрілив у напрямку ніг ОСОБА_7 . Також, ОСОБА_3 повідомив прибувших на виклик працівників патрульної поліції , що у ОСОБА_7 був у руці ніж і просив його затримати. До вказаного протоколу додано відеозапис слідчого експерименту, який досліджено в судовому засіданні в ході розгляду кримінального провадження (т.2 а.с. 62-65);

- протокол проведення слідчого експерименту від 03.05.2016 року проведений за участю свідка ОСОБА_10 з метою перевірки і уточнення відомостей отриманих під час дачі показів свідком ОСОБА_10 в ході якого ОСОБА_10 розказав та показав обставини події, які мали місце 18.05.2016 року приблизно о 16 год. 00 хв. на території комплексу «Корона» в м. Ужгороді а саме, про те, що бачив ОСОБА_10 , і які були його дії , будучи на території під час конфлікту між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з однієї сторони та ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з іншої сторони. Як убачається з вказаного протоколу ОСОБА_10 побачив як ОСОБА_7 витягнув ніж крикнув ОСОБА_9 :-"куди ти йдеш не бачиш, що у нього ніж", на що ОСОБА_3 який стояв поряд із ОСОБА_9 крикнув ОСОБА_7 щоб той кинув ніж, ОСОБА_7 ніж не кинув а зробив крок уперед після чого ОСОБА_3 знову крикнув до ОСОБА_7 . кинь ніж ОСОБА_7 не кинув ножа тоді ОСОБА_3 взяв пістолет і після пострілу у повітря 2-3 рази вистрілив в сторону ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_7 з ножом у правій руці розвернувся і пішов до виходу. До вказаного протоколу додано відеозапис слідчого експерименту, який досліджено в судовому засіданні в ході розгляду кримінального провадження (т.2 а.с.66-69);

- протокол проведення слідчого експерименту від 25.05.2016 року проведений за участю ОСОБА_6 з метою перевірки і уточнення відомостей отриманих під час дачі показів ОСОБА_6 , у ході якого ОСОБА_6 розказав та показав обставини події, які мали місце 18.05.2016 року приблизно о 16 год. 00 хв. на території комплексу «Корона» в м. Ужгороді, а саме, про те яким чином відбувався конфлікт на території між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з однієї сторони та ОСОБА_3 , ОСОБА_8 з іншої сторони, як і за яких обставин мала місце подія. Як убачається з вказаного протоколу ОСОБА_6 зокрема заперечив наявність у ОСОБА_7 ножа. До вказаного протоколу додано відеозапис слідчого експерименту, який досліджено в судовому засіданні в ході розгляду кримінального провадження (т.2 а.с.70-79);

- протокол проведення слідчого експерименту від 24.05.2016 року проведений за участю свідка ОСОБА_9 з метою перевірки і уточнення відомостей отриманих під час дачі показів свідком ОСОБА_9 , в ході якого ОСОБА_9 розказав та показав обставини події, які мали місце 18.05.2016 року приблизно о 16 год. 00 хв. на території комплексу «Корона» в м. Ужгороді, а саме, про те, що бачив ОСОБА_9 будучи на території під час конфлікту між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з однієї сторони та ОСОБА_3 та ОСОБА_8 з іншої сторони. Як убачається з вказаного протоколу, коли ОСОБА_9 кинувся розбороняти ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , ОСОБА_10 крикнув :-"у нього ніж " , ОСОБА_9 зробив крок назад і побачив , що у правій руці ОСОБА_7 був ніж. ОСОБА_3 , який був позаду ОСОБА_9 , крикнув ОСОБА_7 кидай ніж та вистріли у повітря, після цього знову почув декілька пострілів і ОСОБА_7 почав рухатися у сторону виходу. До вказаного протоколу додано відеозапис слідчого експерименту, який досліджено в судовому засіданні в ході розгляду кримінального провадження (т.2 а.с.80-84);

- протокол проведення слідчого експерименту від 24.05.2016 року проведений за участю свідка ОСОБА_11 з метою перевірки і уточнення відомостей отриманих під час дачі показів свідком ОСОБА_11 , в ході якого ОСОБА_11 розказав та показав обставини події, які мали місце 18.05.2016 року приблизно о 16 год. 00 хв. на території комплексу «Корона» в м. Ужгороді, а саме, про те, що бачив ОСОБА_11 будучи на території під час конфлікту між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з однієї сторони та ОСОБА_3 , ОСОБА_9 .. ОСОБА_8 з іншої сторони. Як убачається з вказаного протоколу, що він стояв разом із ОСОБА_19 на другому поверсі прибудови і спостерігав за тим , що відбувалося внизу. Робітник на ім"я " ОСОБА_35 "крикнув : -"ніж, ніж". ОСОБА_3 витягнув власну травматичну зброю та сказавши щось до ОСОБА_7 , здійснив постріл в повітря чим попередив ОСОБА_7 , щоб останній кинув з рук ножа, однак ОСОБА_7 продовжував тримати в руках ніж . Далі ОСОБА_11 побіг униз та зайшов через бокові двері і побачив ОСОБА_7 з ножем у правій руціякий намагався сховати ножа та направлявся до виходу. До вказаного протоколу додано відеозапис слідчого експерименту, який досліджено в судовому засіданні в ході розгляду кримінального провадження (т.2 а.с.88-89);

- протокол проведення слідчого експерименту від 24.05.2016 року проведений за участю свідка ОСОБА_19 з метою перевірки і уточнення відомостей отриманих під час дачі показів свідком ОСОБА_19 , в ході якого ОСОБА_19 розказав та показав обставини події, які мали місце 18.05.2016 року приблизно о 16 год. 00 хв. на території комплексу «Корона» в м. Ужгороді, а саме, про те, що бачив ОСОБА_19 будучи на території під час конфлікту між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з однієї сторони та ОСОБА_3 , ОСОБА_9 .. ОСОБА_8 з іншої сторони. Як убачається з вказаного протоколу, що він стояв разом із ОСОБА_11 на другому поверсі прибудови і спостерігав за тим , що відбувалося внизу. Раптово почу , що хтось крикнув : -"ніж"., після чого він побіг униз , а за ним ОСОБА_11 та зайшов через бокові двері і побачив ОСОБА_7 який направлявся до виходу. До вказаного протоколу додано відеозапис слідчого експерименту, який досліджено в судовому засіданні в ході розгляду кримінального провадження (т.2 а.с.96-100);

- висновок експерта № 470 від 23.05.-02.06.2016 року за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , згідно якого встановлено, що на момент судово-медичного обстеження на тілі ОСОБА_7 виявлено накладену асептичну бинтову пов`язку, після зняття якої виявлено у верхній третині по зовнішній та по внутрішній поверхні вшиті рани та тілесне ушкодження у вигляді садна на шкірних покривах правого стегна. Згідно даних медичної документації, заповненої на його ім`я, у ОСОБА_7 виявлено: Множинні вогнепальні поранення нижньої третини правого стегна та верхньої третини правої гомілки. Стороннє тіло (гумові кулі) верхньої третини правої гомілки. Дані тілесні ушкодження, згідно даних медичної документації, дві непроникаючі у верхній третині правої гомілки (дном яких є ПЖК) найбільш імовірно виникли внаслідок дії вогнепального снаряду (гумових куль) в результаті двох пострілів з вогнепальної зброї, що підтверджується характером пошкодження та виявленням в рані по медіальній поверхні гумової кулі. По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження, згідно даних медичної документації, вкладаються в час події, яка мала місце 18.05.2016 року і не суперечить обставинам справи. Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я на час більше 6 але менше 21 дня і по цій ознаці, згідно п. 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. На момент отримання вищевказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_7 міг знаходитися як у вертикальному або близькому до нього положенні, так у і горизонтальному або близькому до нього положенні, враховуючи характер, локалізацію тілесних ушкоджень найбільш імовірно повернутий право боковою та задньою поверхнею тіла до джерела спричинення тілесних ушкоджень. На момент отримання вищевказані тілесні ушкодження, згідно даних медичної документації, виявлені у ОСОБА_7 не були небезпечними для життя і здоров`я (т.2 а.с. 101-104);

- протокол огляду місця події від 18.05.2016 року з ілюстративною таблицею, з якого вбачається, що у присутності понятих ОСОБА_3 на території будівельного майданчика комплексу «Корона» добровільно надав для проведення відповідного дослідження травматичний пістолет марки ПСМ-Р 9мм, НОМЕР_2 та магазин із номером НОМЕР_3 , який містить 2 набої (т.2 а.с. 105-109);

- протокол огляду місця події від 18.05.2016 року з ілюстративною таблицею, проведеного на ділянці пішохідної зони АДРЕСА_2 , яким зафіксовано обстановку на місці події (т.2 а.с. 116-131).

Заслухавши покази обвинуваченого, пояснення його захисника, покази свідків та дослідивши надані суду матеріали кримінального провадження суд доходить наступного.

Згідно з положеннями статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 2 статті 9 КПК України, саме на прокурора, слідчого покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до частини 1,2 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цих Кодексом.

Згідно із статтею 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до частини 1 статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до частини 2 статті 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Положеннями статті 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до вимог статті 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора.

Суд повно, всебічно та неупереджено дослідивши всі обставини даного кримінального провадження, об`єктивно та за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на такому дослідженні, оцінивши кожний поданий сторонами доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов наступних висновків.

Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він 18.05.2016 року о 16 год. 05 хв. виявивши, що на територію комплексу «Корона» прибули ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою з`ясування мети їх візиту, на грунті тривалих особистих неприязних стосунків розпочав з ними словесну сварку, яка супроводжувалася обопільною нецензурною образливою лайкою. Під час цих дій, ОСОБА_3 дістав з одягненої на ньому нагрудної сумки належну йому вогнепальну зброю - гладкоствольний самозарядний пістолет «ПСМ-Р» № НОМЕР_1 , призначений для стрільби патронами несмертельної дії спорядженими гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами, та з метою заподіяння тілесних ушкоджень на грунті неприязних стосунків, діючи з прямим умислом, направив його в бік ОСОБА_7 та реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно здійснив близько 3-х пострілів з пістолету в область нижніх кінцівок ОСОБА_7 , який на той час перебував на відстані близько 4 м. до нього, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді непроникаючих поранень верхньої третини правої гомілки, які виникли внаслідок дії вогнепального снаряду (гумових куль) в результаті двох пострілів з вогнепальної зброї та кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з частинами 1, 2 статті 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

У справі «Барбера, Мессегеі Джабардо проти Іспанії» від 06.12.1988, Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Отже, суд може постановити обвинувальний вирок лише в тому випадку, коли винуватість обвинуваченої особи доведено поза розумним сумнівом.

Разом з тим, ОСОБА_3 як під час досудового розслідування, так і в ході судового розгляду стверджував, що здійснив постріли в область нижніх кінцівок ОСОБА_7 у відповідь на його дії, що полягали у реальній погрозі ножем з боку ОСОБА_7 йому особисто та іншим особам, які знаходилися поруч, оскільки сприймав дії ОСОБА_7 , який перебуваючи на незначній відстані до нього, та незважаючи на вимогу ОСОБА_3 викинути ножа, рухався у його бік направивши на нього ніж, як реальну загрозу його життю та здоров"ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конституції України кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Статтею 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що право кожного на життя охороняється законом. Позбавлення життя не розглядається як таке, що вчинене на порушення цієї статті, якщо воно є наслідком виключно необхідного застосування сили для захисту будь-якої особи від незаконного насильства.

Згідно з ч.1,2 ст. 36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади.

Визначення стану необхідної оборони в кожному конкретному випадку повинно оцінюватися судом із врахуванням всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, підтверджених належними та допустимими доказами.

Законом та доктриною права визначено наступні умови, що дають право на застосування необхідної оборони:

1) оборона визнається необхідною лише у випадку, якщо дії, що становлять її зміст, вчинено з метою захисту охоронюваних законом: а) прав та інтересів особи, яка захищається; б) прав та інтересів іншої особи (фізичної чи юридичної); в) суспільних інтересів; г) інтересів держави;

2) оборона може здійснюватись лише від суспільно небезпечного посягання. Суспільна небезпечність посягання полягає в тому, що ці дії повинні бути злочинними, тобто кваліфікуватись за відповідною статтею Особливої частини КК України. Захист допускається також і щодо необережних і навіть невинних дій особи, якщо такими діями створюється реальна загроза заподіяння шкоди інтересам, що охороняються;

3) необхідна оборона має бути своєчасною. Тобто, необхідна оборона можлива від наявного посягання, від такого, яке вже почалось і ще не закінчилось. Однак у ряді випадків така оборона можлива і до початку або після закінчення посягання.

4) посягання має бути реальним, а не існувати лише в уяві того, хто захищається.

5) шкода при необхідній обороні може бути заподіяна тільки тому, хто посягає.

6) при необхідній обороні допускається заподіяння лише такої шкоди, яка є необхідною і достатньою в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

Як роз`яснено у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 26.04.2002 року "Про судову практику у справах про необхідну оборону", слід мати на увазі, що стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Як зазначено у правових висновках Верховного Суду України (справи № 5-31кс14, 5-125кс15), виходячи із законодавчого визначення необхідної оборони у ч. 1 ст. 36 КК, її сутність полягає у правомірному заподіянні шкоди особі, яка здійснює суспільно небезпечне посягання, особою, яка реалізує своє право на захист інтересів, що охороняються законом. Дії по зупиненню суспільно небезпечного посягання вважаються правомірними, якщо вони зумовлені потребою негайного відвернення чи припинення посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом у разі необхідної оборони.

Всі допитані у судовому засіданні свідки - ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , які були безпосередніми очевидцями події, показали, що потерпілий ОСОБА_7 у ході конфлікту, що відбувся 18.05.2016 року о 16 год. 05 хв. на території комплексу «Корона» тримав у руках ніж та був готовим застосувати його до ОСОБА_3 , при цьому перебував на незначній відстані від ОСОБА_3 , яку продовжуючи рух у напрямку до ОСОБА_3 скорочував не дивлячись на вимогу ОСОБА_3 викинути ножа.

Аналогічні покази ОСОБА_3 , свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_19 надавали під час проведення 03.06.2016 року та 24.05.2016 року слідчого експерименту за їх участі .

Важливим є також те, що на наявність у потерпілого ОСОБА_7 ножа вказував ОСОБА_3 , а також інші свідки відразу по прибуттю на місце події працівників патрульної поліції, що підтверджується дослідженим у судовому засіданні протоколом огляду предмету від 02.06.2016 року, а саме диску на якому міститься відеозапис з бодікамер патрульних поліцейських та відеозаписом безпосередньо дослідженим у судовому засіданні

У той же час, стороною обвинувачення не надано жодних доказів на спростування позиції сторони захисту та показів свідків щодо погрози ножем з боку потерпілого ОСОБА_7 та про перебування ОСОБА_3 в стані необхідної оборони.

Відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом. Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

У постанові від 24.11.2020 року у справі № 481/227/18 Верховний Суд зазначив, що безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним всіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису і відеозапису тощо. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами, здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у частині 1 статті 94 КПК України, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.

Стаття 95 КПК України передбачає, що суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Недотримання засади безпосередності призводить до порушення інших засад кримінального провадження: презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункти 10, 13, 15 статті 7 КПК України). Тому засада безпосередності виступає необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду, недотримання її судом, виходячи зі змісту частини другої статті 23 та статті 86 цього Кодексу, означає, що докази, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, не можуть бути визнані допустимими і враховані при постановленні судового рішення судом, крім випадків, передбачених зазначеним Кодексом.

Разом з тим, незважаючи на всі вжиті судом заходи, щодо забезпечення явки потерпілого ОСОБА_7 в судове засідання з метою його допиту в судовому засіданні, такий до суду не з"явився.

Також, незважаючи на сприяння судом, стороною обвинувачення не було забезпечено явку в судове засідання інших свідків обвинувачення, зокрема, ОСОБА_6 .

В супереч вимог ч.2 ст. 9 КПК України, суду не надано жодних доказів вжиття відповідних заходів щодо виявлення речового доказу - ножа, на наявність якого вказував обвинувачений та інші свідки події, яка мала місце 18.05.2016 року о 16 год. 05 хв., або ж на з"ясування обставин пов"язаних з наявністю такого у потерпілого.

При цьому, суд критично оцінює пояснення ОСОБА_6 які знайшли своє відображення в протоколі проведення слідчого експерименту з ОСОБА_6 від 25.05.2016 року, де він зазначає , що під час подій які відбувалися 18.05.2016 року о 16 год. 05 хв. на території комплексу "Корона" у ОСОБА_7 не було у руках ножа, оскільки такі суперечать його ж поясненням у цьому ж протоколі де він зазначає, що боковим зором лише бачив як ОСОБА_3 та ОСОБА_7 стояли позаду нього , а він у цей час у процесі штовханини та бійки із двома невідомими особами пересувався у центр подвір"я, що на думку суду унеможливлювало б переконливо бачити ОСОБА_6 чи знаходився ніж у руках ОСОБА_7 у той час коли ОСОБА_3 дістав пістолет та почав стріляти. Крім того, зазначені твердження ОСОБА_6 про відсутність ножа у ОСОБА_7 , суперечать і поясненням які він давав прибувшим відразу на місце пригоди патрульним поліцейським, коли на запитання щодо наявності у ОСОБА_7 ножа відповів:- " я не знаю , запитайте у нього, я не бачив".

У ході судового розгляду також встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_3 шкода була завдана лише ОСОБА_7 , щодо якого були наявні підстави вважати, що він може заподіяти наявним у його руці ножем реальної шкоди життю та здоров"ю особі, яка захищалася та іншим учасникам події.

Також враховуючи локалізацію завданих ОСОБА_7 тілесних ушкоджень та ступінь тяжкості таких, суд уважає, що шкода заподіяна йому була необхідною і достатньою в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання на життя та здоров"я ОСОБА_3 з боку ОСОБА_7 .

При цьому аналіз дій обвинуваченого ОСОБА_3 в момент вчинення інкримінованих йому дій, а також дії потерпілого ОСОБА_7 свідчать, що в діях обвинуваченого було саме бажання відвернути напад на нього та захистити себе і осіб, які знаходилися поруч, а не спричинити шкоду потерпілому, оскільки дії вчинені обвинуваченим відносно потерпілого носили миттєвий характер та були вчинені ним саме в момент існування реальної загрози життю та здоров`ю обвинуваченого та інших осіб, які знаходилися поруч, і такі дії ОСОБА_3 були спрямовані у найменш небезпечні ділянки для життя чи здоров`я потерпілого, тому суд їх розцінює саме як захист.

На підставі вищенаведеного суд уважає, що дії ОСОБА_3 , які йому інкримінуються як вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України повністю відповідають визначенню поняття необхідна оборона.

Твердження сторони обвинувачення про не надання стороною захисту суду жодного доказу на підтвердження перебування ОСОБА_3 у стані необхідної оборони є неспроможними та такими, що прямо суперечать приписам ст. 62 Конституції України, з якою кореспондуються норми ст. 17 КПК України, за якою ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Натомість, в силу положень ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до статті 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Як зазначив Конституційний Суд України в рішенні №1-31/2011 від 20 жовтня 2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та постанови законного і справедливого рішення у справі.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду справ при винесенні вироків» № 5 від 29 червня 1990 року, в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені в судовому засіданні, а всі сумніви у справі, в тому числі що стосуються достатності зібраних фактичних даних, якщо вичерпані всі можливості їх доповнення та усунення, повинні тлумачитися і вирішуватися на користь підсудних.

На підставі встановленого, суд, виходячи з конституційного принципу презумпції невинуватості, закріпленого також і у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, статті 17 КПК України, згідно яких обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 заподіюючи шкоду ОСОБА_7 18.05.2016 року о 16 год. 05 хв. діяв у стані необхідної оборони.

Розділом VIII КК України передбачені обставини, що виключають кримінальну протиправність діяння.

Необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони (ч. 1 ст. 36 КК України).

Таким чином, суд доходить висновку, що вищезазначені дії ОСОБА_3 не були умисними діями, а були необхідною обороною, оскільки були вчинені ним з метою захисту його життя та здоров`я від протиправних дій ОСОБА_7 , який не зважаючи на вимогу ОСОБА_3 кинути ніж та припинити рух у його сторону, перебуваючи на незначній відстані від ОСОБА_3 продовжив рух у напрямку ОСОБА_3 із направленим на нього ножем. При цьому, суд уважає, що ОСОБА_3 не було допущено перевищення меж необхідної оборони, оскільки в обстановці, яка склалася, а також характер небезпеки, яка загрожувала ОСОБА_3 , дії обвинуваченого відповідали обраному ним способу захисту, оскільки протиправні дії ОСОБА_7 щодо нього були припинені лише після застосування ОСОБА_3 пістолета, призначеного для стрільби патронами несмертельної дії спорядженими гумовими метальними снарядами, щляхом здійснення пострілів з пістолету в область нижніх кінцівок ОСОБА_7 , щоб не потрапити у життєво важливі органи. За таких умов здійснений ОСОБА_3 захист відповідав небезпечності посягання та обстановці, яка склалася і був своєчасним та співмірний.

Встановлення того, що обвинувачений діяв в стані необхідної оборони виключає наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

За таких обставин, оскільки судом встановлено наявність обставини, що виключає злочинність діяння, відповідно ОСОБА_3 слід визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.125 КК України та виправдати у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід у виді особистого зобов"язання, обраний відносно ОСОБА_3 , - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні - два оптичні DVD-R диски марки «Verbatim» з відеозаписами з поліцейської боді камери з місця події за адресою: АДРЕСА_2 - залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 368-370, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та виправдати за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід у виді особистого зобов"язання, обраний відносно ОСОБА_3 - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні - два оптичні DVD-R диски марки «Verbatim» з відеозаписами з поліцейської боді камери з місця події за адресою: АДРЕСА_2 - залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд - протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1