Справа № 751/7712/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/410/24
Категорія - продовження строків тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

09 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі сторін кримінального провадження

захисника адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 серпня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Хабаровськ російської федерації, громадянину України, з вищою освітою, не працюючому, зареєстрованому по АДРЕСА_1 , фактично проживаючому по АДРЕСА_2 , не судимому в силу ст. 89 КК України, продовжений строк тримання під вартою до 26 жовтня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказав на обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, доведеність та наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду клопотання не зменшилися та не зникли, а у кримінальному провадженні в межах строків досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, які неможливо виконати до закінчення строку дії запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді, ухвалу скасувати та застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. У разі відмови в обранні такого запобіжного заходу, вирішити питання про визначення застави у 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аргументує тим, що слідчим суддею не було належним чином мотивовано, чому підозрюваному не надано можливості внести заставу, а лише вказано про те, що на даний час застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливе.

Не зважаючи на те, що на території України відбуваються бойові дії, вона не перестає бути правовою державою, в якій людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Враховуючи те, що питання застосування або не застосування альтернативного запобіжного заходу в даному випадку є правом суду, а не обов`язком, захисник вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, повинно мати у своєму змісті відповідне обґрунтування неможливості забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного у разі внесення ним застави.

Розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчить на користь чи проти явки особи до суду. Щодо ОСОБА_8 можливе застосування мінімального розміру застави.

Наголошує на тому, що за шість місяців досудового розслідування в матеріалах кримінального провадження не з`явилися докази збуту підозрюваним наркотичних речовин. При цьому, досудове розслідування було розпочате у березні 2024 року, коли ще фізично його підзахисний не міг почати вирощувати на відкритому повітрі відповідні рослини конопель. Фактично, сторона обвинувачення не виконала превентивну свою функцію, а навпаки надала можливість виростити коноплі.

У судовому засіданні сторона обвинувачення аргументувала клопотання тяжкістю можливого покарання, можливістю впливу на свідків, необхідністю у проведенні експертиз, надання доступу до рахунків підозрюваного та необхідністю долучити до матеріалів певних висновків експертів. При цьому, до цього часу сторону захисту не було ознайомлено з матеріалами досудового розслідування.

Жодний із заявлених стороною обвинувачення ризиків не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду. Під час обшуку підозрюваний видав все, що зберігав, давав правдиві показання і допомагав слідству, а те, що слідчий жодного разу не запропонував його допитати, не є підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу. Ризику впливу на свідків цілком можна запобігти, шляхом визначення ОСОБА_8 певного кола обов`язків, з урахуванням того, що він виключно позитивно характеризується, користується повагою мешканців села, а його судимість давно вже погашена. При цьому, по справі залишилось виконати суто технічні дії, на які підозрюваний у разі його звільнення з-під варти жодним чином не зможе вплинути.

Просить врахувати, що жодних хімічних наркотичних засобів чи їх аналогів його підзахисний не мав і такі не вилучалися.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, просив обрати ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту або ж визначити розмір застави, надавши підозрюваному можливість її внести, з врахуванням того, що ризики стороною обвинувачення не доведені, а даних, які б негативно характеризували підозрюваного не надано, прокурора, який заперечив проти доводів сторони захисту, звернув увагу на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , що з огляду на встановлені обставини та доведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, свідчить про обґрунтованість заявленого клопотання та правомірність рішення слідчого судді про продовження строку тримання підозрюваного під вартою в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави, зважаючи на мету вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Як убачається з матеріалів провадження, слідчим відділом слідчого управління ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000687 від 20 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу, у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, але не пізніше 03 липня 2024 року, незаконно виростили рослини роду коноплі, з яких відокремили частини рослин та помістили їх на зберігання в господарських приміщеннях, розташованих на території господарства АДРЕСА_2 , де продовжували зберігати з метою збуту.

У період часу з 14 год. 40 хв. по 23 год. 33 хв. 03 липня 2024 року під час проведення обшуку території вищевказаного домогосподарства в будинку та в господарських приміщеннях було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою 1892,9 г, 1061,4 г, 1042,0 г, 112,3 г, а всього загальною масою 4108,6 г, що є особливо великим розміром, які ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою, незаконно зберігали з метою подальшого збуту.

У порядку ст. 208 КПК України 03 липня 2024 року о 23 годині 40 хвилин ОСОБА_8 був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Наступного дня ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 05 липня 2024 року до ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя, в рамах розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не уповноважений на надання оцінки належності та допустимості наданих стороною обвинувачення доказів, тим більше не має встановлювати ступінь доведеності винуватості підозрюваної особи «поза розумним сумнівом», як про це вказує захисник.

На даному етапі досудового розслідування слідчий суддя оцінює надані стороною обвинувачення докази виключно з огляду на те, чи свідчать вони про можливість причетності підозрюваної особи до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, а також оцінює докази про існування ризиків можливої неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та його можливість перешкодити у проведенні досудового розслідування

Слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні слідчого доводи та долучені копії матеріалів свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри та підтверджуються доказами, достатніми, на етапі досудового розслідування, для вирішення питання про продовження строку застосування раніше обраного запобіжного заходу.

Крім того, на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не перевіряє докази на доведення тих ризиків, які вже були встановлені в судовому порядку при обранні запобіжного заходу, а лише перевіряє наявність обставин, які вказують, що раніше встановлені ризики не зменшились, аж настільки, щоб вважати, що їм можна запобігти шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу, або не зникли зі сплином часу та проведених слідчих дій в рамках досудового розслідування. Лише встановлення нових ризиків, зобов`язує слідчого судді перевірити докази на їх доведення.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується (продовжується) з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, в даному випадку, слідчий суддя має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

З матеріалів судової справи вбачається, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, вчиненого з корисливих мотивів (з метою збуту), яке відноситься до категорії особливо тяжких, за яке передбачено покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, отже розуміючи невідворотність та тяжкість можливого покарання підозрюваний може ухилитися від явки до слідчого та суду.

Оцінюючи доводи сторони обвинувачення щодо існування раніше встановлених ризиків, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про те, що такі ризики продовжують існувати та не перестали існувати, аж до моменту проведення аналізу отриманої інформації від операторів мобільного зв`язку, даних щодо руху коштів по банківських рахунках, висновків експертів, а також результатів, отриманих під час проведення інших слідчих та процесуальних дій, з огляду на складність даного кримінального провадження.

Тобто, на даний час існують об`єктивні причини через які досудове розслідування не може бути завершене до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу, проведення вказаних слідчих та процесуальних дій необхідно для всебічного, повного та об`єктивного розслідування у кримінальному провадженні органу досудового розслідування.

Обставини та характер вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , його тяжкість та можливе покарання яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, соціальна небезпека кримінального правопорушення, яке пов`язане із розповсюдження особливо небезпечного наркотичного засобу та становить загрозу для життя та здоров`я окремих громадян суспільства, дані про особу підозрюваного, його статус в суспільстві, особливості розслідування такої категорії справ та необхідність встановлення всіх об`єктивних обставин вчинення кримінального правопорушення, а також зважаючи на необхідність у здійсненні ряду слідчих та процесуальних дій, вказують на те, що при більш м`якому запобіжному заході не буде забезпечена належна процесуальна поведінка підозрюваної особи, а заявлені ризики є реальними, на час розгляду клопотання не зменшились та не зникли, і слідчий суддя вірно вказав на це у своєму рішенні та продовжив строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи сторони захисту щодо наявності підстав для визначення ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу з визначенням розміру застави в 100 розмірів неоподатковуваних мінімумів для працездатних осіб не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень частини 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою (продовженні строку тримання під вартою), враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Ураховуючи наведені норми процесуального права, тяжкість та сферу кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , зважаючи на обставини, які вказують на неможливість запобігти встановленим ризикам шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу, особу та процесуальну поведінку підозрюваного, стадію кримінального провадження досудове розслідування, колегія суддів не вбачає підстав для визначення застави при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як про це просить сторона захисту.

Отже, питання про визначення розміру застави віднесене до дискреційних повноважень слідчого судді, суду і має бути вирішене з огляду на всі встановлені обставини та підстави, в тому числі і тяжкість та характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється (обвинувачується) особа. Вирішення цього питання є правом, а не обов`язком суду, як про це вірно було підкреслено захисником.

З урахуванням викладеного, рішення слідчого судді про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 узгоджується з вимогами ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 серпня 2024 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12