Справа № 158/3033/24
Провадження № 1-кп/0158/196/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження №0000802 від 26.07.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківка, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Дружківського міського суду Донецької області від 16.06.2021р. за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців, звільненого 05.05.2023р. по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

23 липня 2024 року, близько обіду, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщенні школи (тимчасове місце проживання для внутрішньо переміщених осіб), незаконно проник у кімнату, де проживав ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану введеного на підставі Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом № 2102-IX від 24.02.2022р., та з подальшому неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України №271/2024 від 6 травня 2024 року затвердженого Законом України № 3684-IX від 08.05.2024р., скориставшись відсутністю особи, яка проживає у вказаній кімнаті, викрав грошові кошти у сумі 6000 гривень, з чорного шкіряного гаманця, який знаходився під подушкою, якими, в подальшому, розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду у вищевказаній сумі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину з приводу пред`явленого йому обвинувачення визнав в повному об`ємі, не заперечив того факту, що 23 липня 2024р., близько обіду, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , де розмістили на проживання внутрішньо переміщених осіб, скориставшись відсутністю осіб, які проживають там, проник у кімнату, яка не була зачинена на замок у які проживає потерпілий ОСОБА_5 , звідки, з-під подушки, з чорного шкіряного гаманця, викрав грошові кошти у сумі 6000 гривень та якими в подальшому розпорядився на власний розсуд. Збитки потерпілому не відшкодував. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 349 КПК України обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені. Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Також враховуючи те, що ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставинами, наведеними у обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не оспорюють вказані обставини, і судом встановлено, що останні правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження інших письмових доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням характеризуючих даних на особу.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав суду, що він з батьком є внутрішньо переміщеними особами і проживають в АДРЕСА_1 , де їх поселили. 23 липня 2024р. з кімнати де він проживає, з чорного шкіряного гаманця, який знаходився під подушкою у нього було викрадено грошові кошти в сумі 6000 гривень. Шкода завдана йому обвинуваченим ОСОБА_4 не відшкодована. Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 наполягає на суворій мірі покарання.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо фактичних обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення є послідовними та змістовними, відповідають даним, наведеним у обвинувальному акті. На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, скоєної в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, характеризуючі дані на особу обвинуваченого, який є внутрішньо-переміщеною особою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, востаннє вироком Дружківського міського суду Донецької області від 16.06.2021р. за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців та звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання 05.05.2023р., судимість не погашена; ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, вчинив новий корисливий злочин, збитки завдані його протиправними діями потерпілому ОСОБА_5 не відшкодував.

Обставини, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого є: активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Крім того слід зазначити, що із системного тлумачення законодавства та із судової практики, щире каяття передбачає, крім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Про щирість каяття особи свідчить і поведінка засудженого після вчинення злочину. Якщо особа сприяє розкриттю вчиненого нею злочину (викриває співучасників, видає знаряддя та засоби вчинення злочину, видає або допомагає в розшуку майна, здобутого злочинним шляхом, надає інші докази тощо), добровільно відшкодовує завдані збитки або усуває завдану шкоду, такі дії об`єктивно підтверджують щире каяття особи.

Тож можна зробити висновок, що щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню заданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного суду від 22 березня 2018 року (справа № 759/7784/15-к, провадження № 51-2607 км 18) та від 15 травня 2024 року (справа № 383/1269/22 провадження № 51-667 км24).

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що щире розкаяння обвинуваченого ОСОБА_4 у даному конкретному випадку, носить лише формальний характер, оскільки повністю спростовується його поведінкою після вчинення злочину та протягом усього судового розгляду даного кримінального провадження, а тому суд не бере до уваги дану пом`якшуючу обставину щире каяття.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 неможливе без ізоляції від суспільства та приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання в межах санкції статті закону, за якою він притягується до кримінальної відповідальності.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Процесуальні витрати по справі, пов`язані із проведенням судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/103-24/11791-Д від 12.09.2024 року в сумі 2271 грн. 84 коп., які підтверджено документально, згідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 15 серпня 2024р. обвинуваченому ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці по 15 жовтня 2024р. включно.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 09 жовтня 2024р. застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту продовжено на 2 (два) місяці до 09 грудня 2024 року включно.

Враховуючи характеризуючі дані обвинуваченого, його поведінку в повсякденному житті, небажання ставати на шлях виправлення та з метою запобігання скоєння ним нових кримінальних правопорушень, з врахуванням тяжкості скоєного, що свідчить про наявність передбачених ст.177 КПК України обґрунтованих ризиків, суд вважає, що запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту, слід змінити на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду та з цього часу рахувати строк відбуття покарання.

На підставі ч. 7 ст. 72 КК України, період перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під цілодобовим домашнім арештом слід зарахувати у строк покарання з розрахунку 3 дні цілодобового домашнього арешту відповідають 1 дню позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5-ти (п`ять) років позбавлення волі.

Судові витрати по справі за проведення судової дактилоскопічної експертизи в сумі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн. 84 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази:

- бувший у використанні гаманець шкіряний чорного кольору без маркувальних позначень, пластикова картка (тримач для сім картки) ПрАТ «Київстар», які поміщено до сейф пакету CRI 1266106 та згідно квитанції ID 871895 передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП АДРЕСА_2 повернути ОСОБА_5 .

Змінити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до моменту набрання даним вироком законної сили, взявши його негайно під варту з зали суду та з цього часу, а саме з 16 жовтня 2024 року рахувати строк відбуття покарання.

На підставі ч. 7 ст. 72 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законом № 3342-IX від 23 cерпня 2023 року) обвинуваченому ОСОБА_4 у строк покарання зарахувати період його перебування під дією запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, починаючи з 15 серпня 2024 року по 16 жовтня 2024 року включно, у співвідношенні три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1