1Справа № 335/9521/24 1-кс/335/4141/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000668 від 18.05.2024 року, відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, одруженого, який на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, солдата в/ч НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтовуючи своє клопотання слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що маючи умисел на незаконне поводження зі зброєю, що полягає у придбанні, зберіганні та носінні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, та реалізуючи свій злочинний умисел у невстановлений досудовим слідством спосіб, час і місці, придбав 4 гранати М 67 та 2 підривачі УЗРГМ-2.

Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_4 приніс вищевказані гранати та підривачі до гаражу № НОМЕР_2 , розташованому в кооперативі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 .

19.09.2024 року в період часу з 14:44 хвилин до 21:04 хвилини на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук гаражу № НОМЕР_2 , розташованого в кооперативі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено та вилучено вищевказані гранати.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-24/18362-ВТХ від 20.09.2024 року, надані на дослідження 4 (чотири) предмета сферичної форми є корпусами бойових ручних наступальних осколкових гранат М 67 промислового виготовлення, які до вибухових пристроїв та бойових припасів не відносяться, але містять заряди бризантної вибухової речовини - Compsition B (суміш тротилу та гексогену) масою 180-185 г, кожний.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-24/18363-ВТХ від 20.09.2024 року, надані на дослідження чотири предмети складної циліндричної форми є підривачами М213 промислового виготовлення, які до бойових припасів не відносяться, але являються самостійними вибуховими пристроями і відносяться до засобів підриву (ініціювання вибуху) та містять в собі ініціюючу вибухову речовину та бризантну вибухову речовину підвищеної потужності.

Надані на дослідження два предмети циліндричної форми є бойовими уніфікованими підривачами дистанційної дії УЗРГМ-2 промислового виготовлення, які до бойових припасів не відносяться, але являються самостійними вибуховими пристроями і відносяться до засобів підриву (ініціювання вибуху) та містять в собі ініціюючу вибухову речовину ТРНС масою 0,1 г, азид свинцю масою 0,2 г та бризантну вибухову речовину підвищеної потужності ТЕН або гексоген масою 1 г.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що кваліфікується як носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

19.09.2024 року, ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

17.09.2024 року, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до семи років.

Слідчий вказує, що вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом обшуку до гаражу № НОМЕР_2 , розташованому в кооперативі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , від 19.09.2024 року; речовими доказами, які вилучені під час обшуку; протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України.

Вивчивши особистість підозрюваного, а також інші зібрані під час досудового розслідування докази, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків, вчинив тяжкий злочин за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до семи років, на підставі чого орган досудового розслідування приходить до висновку, що усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинення ним тяжкого злочину підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення покарання, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, досудовим слідством встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 незаконно зберігав при собі бойові припаси, за допомогою яких може продовжити вчиняти інші, або аналогічні кримінальні правопорушення, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків у зв`язку з тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення, відсутністю стійких соціальних зв`язків, а також тим, що усвідомлюючи тяжкість покарання, підозрюваний може приховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , більш м`якого запобіжного заходу, такого як особисте зобов`язання, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 176 КПК України, свідчить тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення та наявність ризиків, які викладені в клопотанні.

Неможливість обрання до підозрюваного, запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п. 2 ч.1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків, які би заслуговували довіру, та поручились за виконання ним покладених на нього обов`язків. Крім того, на час звернення з клопотанням до слідчого судді, до слідчого не надходило відповідних клопотань від поручителів.

Викладене в клопотанні дає підстави вважати, що при обранні запобіжних заходів не пов`язаному із позбавленням волі, а саме: обрання запобіжного заходу у вигляді застави чи у вигляді домашнього арешту, які передбачені п. 3, 4 ч. 1 ст. 176 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 порушуватиме їх, що не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків.

У зв`язку з чим, з метою попередити злочинну діяльність ОСОБА_4 орган досудового розслідування приходить до висновку, про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 строком на 60 діб в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

В судовому засіданні прокурор підтримав зазначене клопотання та вказав, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, тому до нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного заперечує проти клопотання, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід більш м`який ніж тримання під вартою.

Підозрюваний підтримує думку захисника та заперечує проти клопотання.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали поданого клопотання, суд вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, відсутністю у нього постійного місця роботи, відсутність міцних соціальних та сімейних зв`язків, через що він з метою уникнення відповідальності може переховування від органів досудового розслідування та суду.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, оскільки він незаконно зберігав при собі бойові припаси, за допомогою яких може продовжити вчиняти інші, або аналогічні кримінальні правопорушення.

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобовязаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Звертаючись із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідчим на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, відсутність постійного доходу, місця роботи, вчинення злочину в умовах воєнного стану, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України обґрунтована.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що слідчим та прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики є достатніми для переконання, що жоден із більш мяких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При обранні розміру застави суд виходить із обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_4 , інших даних про особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Наявність виключних випадків в даному провадженні, передбачених абз. 2 ч. 5 цієї статті, сторона обвинувачення не навела.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що розмір застави у 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

У випадку внесення застави у встановленому судом розмірі ОСОБА_4 зобов`язаний з`являтисядо слідчого, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора чи суду з місця його проживання; повідомляти про зміну місця проживання та місця роботи слідчого, прокурора або суд; утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

У випадку, якщо ОСОБА_4 після внесення застави, будучи належно повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого без поважних причин чи не повідомить причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обовязки, застава звертається в дохід держави.

При зверненні застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до ОСОБА_4 застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу із застосуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193 - 194, 196, 197, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17 листопада 2024 року включно, з утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою підозрюваного рахувати з 19 вересня 2024 року, з дня затримання.

Встановити розмір застави ОСОБА_4 у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок (Отримувач: ТУ ДСА в Запорізькій області; Ідентифікаційний код за ; Номер рахунку (IBAN): UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. В призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу - застава ОСОБА_4 , номер справи (провадження), суд, в якому розглядається справа).

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора чи суду з місця його проживання;

- повідомляти про зміну місця проживання та місця роботи слідчого, прокурора або суд;

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на строк до двох місяців з моменту звільнення з-під варти.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення - негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 чи іншому заставодавцю відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Визначити строк дії ухвали до 17 листопада 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 21.09.2024 року.

Повний текст ухвали виготовлено 23.09.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1