Провадження № 1-кс/638/3781/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського районного суду м. Харкова клопотання слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , яке погоджене начальником Барвінківського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001223 від 10.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, фізичної особи підприємця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, -

У С Т А Н О В И В:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , яке погоджене начальником Барвінківського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001223 від 10.09.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що як установлено досудовим розслідуванням, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не маючи передбаченого та установленого чинним законодавством дозволу, всупереч вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 (зі змінами та доповненнями) та Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 (зі змінами та доповненнями), діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи, що за зберігання без належного дозволу передбачена кримінальна відповідальність, не маючи на те передбаченого законом дозволу зберігав вогнепальну зброю, а саме, пістолет «PistoleModell 27» калібру 7.65 (під патрон калібру 7.65 Browning), заборонену в цивільному обігу з метою подальшого збуту до 18.09.2024.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на подальший збут пістолета «PistoleModell 27» калібру 7.65 (під патрон калібру 7.65 Browning), ОСОБА_6 , використовуючи всесвітню інформаційну систему загального доступу «Інтернет» розмістив оголошення про його продаж на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2

В подальшому ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел спрямований на збут пістолету «PistoleModell 27» калібру 7.65 (під патрон калібру 7.65 Browning), із корисливих спонукань домовився про його продаж за 45650 гривень з особою, якій було доручено проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки ОСОБА_8 . При цьому було обговорено, що грошові кошти будуть надіслані одним платежем на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , а вказаний пістолет буде доставлено в розібраному стані, двома частинами ТОВ «Нова пошта».

Під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме: контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки 13.09.2024 о 17 год. 29 хв., знаходячись за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Гайдамацька, 12, ОСОБА_8 за допомогою платіжного терміналу АТ КБ «ПриватБанк» здійснив переказ коштів на картку банку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , власником якої є ОСОБА_6 . Фіскальний чек № TS205700 від 13.09.2024 щодо переводу грошових коштів у сумі 45641.10 грн (з урахуванням комісії), добровільно видав працівникам Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області.

Пізніше, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, реалізуючи прямий злочинний умисел на збут вогнепальної зброї, діючи умисно та протиправно, упакувавши зазначений пістолет у розібраному стані до картонних коробок, 14.09.2024 року об 11 годині 47 хвилин, відправив першу посилку з відділення ТОВ «Нової пошти» № НОМЕР_2 , розташованого за адресою: м.Київ, вул. Загорівська, буд. 25, а 17.09.2024 року об 9 годині 33 хвилини відправив другу посилку з відділення ТОВ «Нової пошти» № НОМЕР_3 розташованого за адресою: м. Київ, вул. Міжгірська, буд. 56 до відділення № НОМЕР_4 ТОВ «Нова пошта» за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Лондонська, буд.1/О.

16.09.2024 о 15 годині 49 хвилин під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, ОСОБА_8 , знаходячись у відділенні № 1 ТОВ «Нова пошта» за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Лондонська, буд.1/О, отримав коробку темно-зеленого кольору з написами на передній частині, а саме: «GRAND MI-650/40 машина гравірувальна» та зображенням цієї машини, та 18.09.2024 о 15 годині 46 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись у відділенні № 1 ТОВ «Нова пошта» за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Лондонська, буд.1/О, отримав другу картону коробку чорного кольору з написами на верхній частині, а саме: «АКС Automatic Knives Creations ORIGINAL ITALIAN STYLE» на яких вказано відповідно ТТН №75940 та №0517, відправником яких є ОСОБА_6 . Зазначені коробки ОСОБА_8 добровільно видав працівникам Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області.

Оглядом вказаних коробок від 19.09.2024 встановлено наступне. У коробці на якій вказано ТТН №75940 виявлено: шкіряну кобуру чорного кольору, яка має застібку та 2 відділи для поміщення предметів, предмет ззовні схожий на магазин, який знаходиться в розрядженому стані без надписів на ньому, предмет ззовні схожий на рамку з рукояткою та спусковим механізмом.

У другій коробці на якій вказано ТТН №№0517 виявлено предмет ззовні схожий на затвор з частинами ударно-спускового механізму.

Згідно висновку експерта встановлено, що вище вказані предмети після зборки складають бойову нарізну зброю пістолет «PistoleModell 27» калібру 7.65 (під патрон калібру 7.65 Browning), заводський номер НОМЕР_5 , виготовлений промисловим способом (Чехословаччина). Наданий на дослідження пістолет придатний для проведення пострілів.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, - тобто зберігання, носіння та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

28.11.2024 ОСОБА_6 вручене письмове повідомлення повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколом огляду місця події, протоколами огляду, протоколами допиту свідків, речовими доказами, висновками експертизи.

Також слідчий зазначає, що метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно з п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

До суду від захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 надійшли письмові заперечення проти клопотання, в яких останній просить суд відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного та розглянути можливість альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з обмеженням волі у вигляді особистого зобов`язання. Також до клопотання додані копії довідки про реєстрацію громадянина України № НОМЕР_6 ; свідоцтво про укладення шлюбу с.н. І- НОМЕР_7 ; свідоцтва про НОМЕР_8 ; апостиля № 42270; свідоцтва про народження с.н. І- НОМЕР_9 ; свідоцтва про народження с.н. НОМЕР_10 ; довідки про реєстрацію громадянина України № НОМЕР_11 ; ПОДАТКОВИХ ДЕКЛАРАЦІЙ ПЛАТНИКА ЄДИНОГО ПОДАТКУ - ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ ПІДПРИЄМЦЯ за 2023 та 2024 роки; квитанцій № 2 щодо подання декларацій; ВИТЯГ З РЕЄСТРУ ТЕРИТОРІАЛЬНОЇ ГРОМАДИ.

Указані докази сторони захисту долучені судом до матеріалів провадження.

Начальник Барвінківського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у судовому засіданні, підтримав клопотання та просив обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, додатково зазначив, що вогнепальна зброя та бойові припаси можуть зберігатись підозрюваним в іншому місці, зокрема в орендованому приміщенні за місцем надання ним послуг з фарбування автомобілів, тож ризик вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень існує. Також зазначив, що в разі покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, доцільно покласти на нього такі обов`язки: зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_8 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Підозрюваний ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора заперечив, зазначив, що він одружений, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, зареєстрований як ФОП та надає послуги з фарбування автомобілів, також надає такі послуги військовим за символічну плату, має працювати, щоб утримувати сім`ю, просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 підтримав подані заперечення та зазначив, що на його думку прокурором не доведено існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду захисник зазначив, що такий ризик не доведений, адже підозрюваний сприяв слідству, зокрема добровільно видав всі речі, зазначені в ухвалі слідчого судді, під час проведення обшуку, підозрюваному ще 28.11.2024 було повідомлено про підозру, після чого він не переховувався, з`являвся за викликом слідчого, що в судовому засіданні підтвердив прокурор, а також, не будучи затриманим, отримавши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, добровільно з`явився до суду.

Стосовно ризику незаконного впливу на свідка захисник зазначив, що такий ризик прокурором також не доведений, адже підозрюваний постійно проживає в м. Києві, а свідок проживає у м. Ізюм Харківської області, тож в разі покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, зокрема не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, то таким чином указаний ризик буде нівельований. Крім того зазначив, що підозрюваний указаного свідка ніколи не бачив, а лише спілкувався з ним на сайті та телефоном, що підтверджується матеріалами справи.

Стосовно ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, захисник зазначив, що всі речі, які б теоретично могли бути використані підозрюваним для вчинення іншого кримінального правопорушення були вилучені під час проведення обшуку, при цьому наголосив, що до проведення експертизи вилучені речі не можуть вважатись такими, що вилучені з вільного обігу.

Просив урахувати, що підозрюваний має немолодий вік, стійкі соціальні зв`язки, постійну роботу та доходи, на його утриманні перебуває родина, в разі застосування застави просив застосувати її в мінімальному розмірі.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 підтримав письмові заперечення та надані іншим захисником пояснення та додав, що сайт на якому відбулась домовленість підозрюваного із ОСОБА_8 , є сайтом з продажу військового антикваріату, що продана підозрюваним річ часів Першої або Другої світової війни є не вогнепальною зброєю, а військовим антикваріатом, саме тому підозрюваний не намагався приховувати своїх дій та відкрито здійснив її продаж. Зазначив, що факт укладення підозрюваним двох окремих договорів з адвокатами з м. Києва, де він мешкає та ним, що надає послуги в м. Харкові, окремо свідчить про відсутність наміру підозрюваного приховуватись від органів досудового розслідування та суду, а навпаки свідчить про його намір сприяти слідству та суду. Також вказав на те, що відомості внесені до ЄРДР до події інкримінованого підозрюваному злочину, а також на те, що постанова про визнання речових доказів від 19.09.2024 містить розбіжності із відомостями, що містяться у витягу з ЄРДР.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступне.

Встановлено, що СВ Ізюмського РУП ГУПН в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001223 від 10.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

28 листопада 2024 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

03 грудня 2024 року ОСОБА_6 , а також його захисникові вручене клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя вважає, що надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме показаннями свідка ОСОБА_8 , протоколами огляду грошових коштів, протоколами огляду покупця, протоколом роз`яснення прав особі, що проводить оперативну закупівлю, протоколами добровільної видачі, протоколом огляду речей (документів), постановами про визначення речових доказів, протоколом огляду предмету, протоколом за результатами проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, висновком експерта, протоколом обшуку.

Оцінюючи доведеність ризиків, передбачених п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою запобігання спробам підозрюваного незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя погоджується із доводами сторони захисту що недоведення прокурором указаних ризиків, оскільки обставини, на які прокурор посилається в обґрунтування вказаних ризиків, носять суто гіпотетичний характер.

Надаючи оцінку ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що хоча попередня поведінка підозрюваного й не свідчить про намір переховуватися від органів досудового розслідування та суду, існування указаного ризику неможна повністю виключити в подальшому, з огляду, зокрема, на вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також з огляду на триваючу військову агресію рф проти України, яка є самостійною обставиною, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке є тяжким злочином. Санкція вказаної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а отже очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховування від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_6 .

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки.

Тобто, застосування такого запобіжного заходу можливе не тільки за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення особою злочину та ризиків, а й у разі неможливості зменшити наявні ризики до розумних меж через застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» ЄСПЛ зазначив, що перед застосуванням до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою національний судовий орган повинен обов`язково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається.

У справах «Лабіта проти Італії» та «Харченко проти України» ЄСПЛ зазначив, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Разом з тим, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення суд, крім інших обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Особиста свобода повинна бути правилом, а позбавлення свободи до рішення суду суворим винятком. При цьому, сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання указаному ризику, відтак у задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід відмовити.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як визначено ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно з пунктами 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

У справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Європейський суд з прав людини під час вирішення справи «Медведев та інші проти Франції» зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у «демократичному суспільстві» у значенні, передбаченому Конвенцією.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції, законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, ЄСПЛ зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

У всіх випадках, коли ризику ухилення підозрюваного від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, підозрюваного має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії»).

Частиною 3 ст. 176 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

При обранні відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 раніше несудимий, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тож має міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання, а також утриманців, крім того слідчий суддя враховує вік підозрюваного, наявність у підозрюваного постійного місця роботи та доходів, а також згідно з наданими ним в судовому засіданні поясненнями заощаджень.

Слідчий суддя вважає, що з огляду на конкретні обставини цієї справи, необхідним і достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду буде застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

За змістом ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави необхідний для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя враховує наявні відомості про особу підозрюваного, те, що він має постійну роботу, має задекларований дохід в розмірі за 2023 рік 521 500,00 грн, за 2024 рік 248 359,70 грн, а також заощадження, та, водночас, має утриманців.

З огляду на конкретні обставини справи, особу підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя вважає за можливе визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560,00 гривень.

Одночасно з цим, необхідно покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки передбачені ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196, 197, 198, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , яке погоджене начальником Барвінківського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001223 від 10.09.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави.

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560,00 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка підлягає внесенню на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (рахунок UA0006674, код банку отримувача (МФО) 820172, , банк отримувач: Державна казначейська служба України, м. Київ, призначення платежу - запобіжний захід застава, № судового рішення та ПІБ особи, якою вноситься застава).

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Роз`яснити підозрюваному його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Підозрюваний не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 строком на 2 місяці, тобто до 05.02.2024 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора або слідчого;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідком ОСОБА_8 ;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Виконання даної ухвали в частині контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків доручити Барвінківському відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Роз`яснити, що висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1