Справа № 452/2261/24
Провадження № 1-кп/452/306/2024
УХВАЛА

іменем України

24 вересня 2024 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

із участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислав Дрогобицького району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 ; українця, громадянина України; із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого, -

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 30 квітня 2024 року о 03.45год., керуючи технічно-справним автомобілем марки «Mercedes-Benz 212D» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , в якому перевозив пасажирів ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , рухаючись в напрямку від м. Дрогобич автодорогою «Мостиська-Самбір-Борислав-Дрогобич» на ділянці між с. Лукавиця та с. Черхава Самбірського району Львівської області, порушив вимоги Розділу 1 «Загальні положення» п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), п. 1.10 (в частині значення термінів «дорожня обстановка» - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом; «узбіччя» - виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених ПДР України. Узбіччя може використовуватися для зупинки і стоянки транспортних засобів, руху пішоходів, мопедів, велосипедів (за відсутності тротуарів, пішохідних, велосипедних доріжок або у разі неможливості пересуватися по них), гужових возів (саней)»); Розділу 2 «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів» п. 2.3 підпункту б) - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, п. 2.3 підпункту д) - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, Розділу 13 «Дистанція, інтервал, зустрічний роз`їзд» п. 13.1 (водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу...), затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р., які виразилися в тому, що він проявив неуважність та не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого при проїзді повороту дороги ліворуч відносно напрямку його руху, без причин технічного характеру допустив виїзд за межі проїзної частини дороги праворуч на праве узбіччя, не справився з керуванням транспортним засобом, внаслідок чого автомобіль повернувшись на проїзну частину дороги виїхав за межі проїзної частини дороги ліворуч, де перекинувся. Унаслідок таких дій потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості по ознаці довготривалості розладу здоров`я, а решту пасажири легкі тілесні ушкодження.

Під час судового засідання за усним клопотанням потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , котрі звернулися до суду про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, вислухавши обвинуваченого ОСОБА_6 про примирення із потерпілими, про каяття з приводу вчиненого та про повне відшкодування решту учасникам тієї події, думку прокурора про можливість задоволення клопотання, беручи до уваги пояснення потерпілих у справі, котрі жодних претензій до обвинуваченого не мають та просили закрити кримінальне провадження, так як із обвинуваченим примирилися, суд прийшов до висновку про закриття кримінального провадження виходячи з наступних підстав:

Судом проаналізовано матеріали кримінального провадження і суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 у вчиненні необережного нетяжкого злочину, - кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілим тілесні ушкодження середньої тяжкості, а тому його дії правильно досудовим розслідуванням кваліфіковано за вказаною нормою Кримінального Закону та відповідають фактичним обставинам; він повинен би за це понести кримінальну відповідальність.

Однак, під час судового розгляду як обвинуваченим письмово так і потерпілою стороною заявлено усне клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та про закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові №12 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», - передбачене ст. 46 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Оскільки судом установлено, що діяння, яке поставлено обвинуваченому ОСОБА_6 за провину, дійсно мало місце; що воно містить склад кримінального правопорушення і він винен у його вчиненні; що існують умови та підстави звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбачені ст. 46 КК України під час підготовчого судового засідання, то суд дійшов висновку про можливість звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілими, відтак, слід закрити кримінальне провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Тому, вивчивши матеріали досудового розслідування, вислухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , думку прокурора, беручи до уваги позицію потерпілих суд переконаний, що клопотання про закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілими є підставним і таким, що підлягає задоволенню для реалізації принципу законності та справедливості. Накладений арешт під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді після набрання ухвалою законної сили підлягає скасуванню, транспортний засіб поверненню фактичному володільцю, а документально підтверджені судові витрати на залучення експерта стягненню в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 284, 372, 376 КПК України, ст. 46 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного із потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі ст. 46 КК України.

Закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Скасувати застосований відповідно до ухвали слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 1 травня 2024 року захід забезпечення кримінального провадження про арешт автомобіля марки «Мерседес-Бенз 212D» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на арешт майданчику ФОП «Віхоть», власником якого згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_13 , житель АДРЕСА_2 ; повернути вказаний автомобіль власнику або фактичному володільцю ОСОБА_6 , котрий проживає у АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судової інженерно-транспортної експертизи в загальній сумі 7572,8гривень (сім тисяч п`ятсот сімдесят дві гривні 80коп).

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи діб із дня її оголошення.

Суддя