У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання старшого слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБ України в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за №0000107 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 368-3 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБ України в Закарпатській області підполковник юстиції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000107 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 368-3 КК України, про арешт майна.

Клопотання надійшло на адресу суду 18.10.2024 року поштовими засобами зв`язку. Згідно відмітки на поштовому конверті клопотання здано на пошту 12.10.2024 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що як вбачається з матеріалів кримінального провадження представниками ТОВ «Заклад вищої освіти Східно-європейський слов`янський університет», , організований та впроваджений протиправний механізм сприяння ухиленню від мобілізації для військовозобов`язаних громадян України, шляхом спрощеного вступу та формального навчання в іноземному закладі вищої освіти «Пряшівський університет» (м. Пряшів Словацька Республіка), для отримання права на відстрочку від мобілізації, чим унеможливлюється здійснення належного забезпечення армії мобілізаційними ресурсами в умовах воєнного стану та перешкоджається законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

«11» жовтня 2024 року, проведено невідкладний обшук в будинку АДРЕСА_1 , в якому постійно проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в іншому володінні вказаної особи, а саме: приміщеннях побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення, в підсобних і нежитлових приміщеннях, що відносяться до даного будинку, в ході якого вилучено слідчим наступні предмети:

1) Грошові кошти у розмірі 439000 гривень

- Номінал 1000 гривень 351 купюра;

- Номінал 500 гривень 157 купюр;

- Номінал 200 гривень 37 купюр;

- Номінал 100 гривень 21 купюра;

2) Грошові кошти у розмірі 36640 євро;

- Номінал 500 євро 1 купюра;

- Номінал 200 євро 42 купюри;

- Номінал 100 євро 162 купюри;

- Номінал 50 євро 101 купюра;

- Номінал 20 євро 228 купюр;

- Номінал 10 євро 116 купюр;

- Номінал 5 євро 154 купюри;

3) Грошові кошти у розмірі 6680 доларів США;

- Номінал 100 доларів США 51 купюра;

- Номінал 50 доларів США 27 купюри;

- Номінал 20 доларів США 8 купюри;

- Номінал 10 доларів США 4 купюра;

- Номінал 5 доларів США 5 купюр;

- Номінал 1 долар США 5 купюр;

4) Грошові кошти у розмірі 15500 угорських форинтів;

- Номінал 10000 угорських форинтів 1 купюра;

- Номінал 5000 угорських форинтів 1 купюра;

- Номінал 500 угорських форинтів 1 купюра;

5) Грошові кошти у розмірі 5050 рублів.

- Номінал 5000 рублів 1 купюра;

- Номінал 50 рублів 1 купюра;

Слідчий зазначає, що необхідність проведення обшуку за вказаною адресою було зумовлено потребою виявлення та фіксації обставин кримінального правопорушення та врятування майна, а саме, недопущення знищення та втрати предметів, речей і документів, які можуть бути використані, як докази у даному кримінальному провадженні.

Слідчий вказує, що на даний час, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що всі вилучені предмети містять ознаки речового доказу, як визначено ч. 1 ст. 98 КПК України і будуть використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення.

11 жовтня 2024, вказані вище предмети постановою слідчого визнані як речові докази у зазначеному кримінальному провадженні.

Сторона обвинувачення вказує, що у даному випадку, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України метою застосування арешту майна є збереження речових доказів, а підставою для застосування даного виду забезпечення кримінального провадження, є наявність достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Слідчий зазначає у клопотанні, що враховуючи, що вилучені предмети містять ознаки передбачені ч. 1 ст. 98 КПК України та враховуючи, що вище вказані предмети свідчать про можливе вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочинної діяльності, у той же час можуть бути предметом кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а отже, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, вони підлягають арешту.

Слідчий в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду клопотання. При цьому, подав заяву, згідно якої просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі та просить долучити ухвалу слідчого судді від 16.10.2024 року.

Власник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду поданого клопотання повідомлена належним чином, при цьому, 22.10.2024 року подала заяву, згідно якої зазнає, що серед вилучених коштів при проведенні обшуку знаходились кошти її матері ОСОБА_7 , 1934 року в сумі 244 000 грн. та ОСОБА_8 в сумі 32 000 грн., просить відмовити у накладенні арешту на майно та проводити розгляд клопотання без її участі. До заяви долучила довідку про доходи ОСОБА_5 та видаткові касові ордери видані ОСОБА_5 , заяву ОСОБА_7 , в якій остання зазначає, що просить повернути належній їй кошти вилучені під час обшуку 11.10.2024 року в сумі 244 000 грн. її заощадження на похорон та дарунки у вигляді коштів на 90-річний ювілей; заяву ОСОБА_8 , в якій остання зазначає, що просить повернути належній їй кошти в сумі 32 000 грн. заощадження на похорон, вилучені за адресою її проживання під час обшуку 11.10.2024 року.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям учасників судового провадження фіксування кримінального провадження в суді технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

За змістом ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно положень ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Однак, вищезазначених вимог закону слідчий при зверненні до слідчого судді з даним клопотанням про арешт майна не дотримався.

Із змісту поданого клопотання вбачається, що арешт майна полягає у збереженні речових доказів у кримінальному провадженні за №0000107 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 368-3 КК України

Як визначено у ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, клопотання містить лише загальні формулювання мети арешту майна згідно положень процесуального закону, проте у такому не зазначено, які саме сліди чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються у даному кримінальному провадженні, зберегли на собі зокрема вилучені грошові кошти, відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту на вказане майно, не зазначено, яке воно має доказове значення у кримінальному провадженні.

Крім того, в порушення вимог п.2 ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні не зазначено індивідуальних ознак майна, що належить арештувати, а саме грошових коштів, які дозволяють відрізнити таке майно від будь-яких інших аналогічних речей, предметів, тобто клопотання не містить належного викладення переліку майна, а міститься лише загальний опис вилучених під час огляду предметів, у зв`язку з чим, таке майно неможливо ідентифікувати, воно не є індивідуально визначеним.

Наведене, на переконання слідчого судді, свідчить про те, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України.

Крім того, слід зазначити, що як вбачається з поданих заяв частина вилученого майна, а саме грошові кошти, належить матері ОСОБА_5 ОСОБА_7 , 1934 року в сумі 244 000 грн. та ОСОБА_8 в сумі 32 000 грн. З наведеного сліду, що частина майна, на яке слідчий просить накласти арешт є майном осіб, які не є підозрюваними у даному кримінальному провадженні, а тому є майном третіх осіб.

У відповідності до ч. 2 ст. 64-2 КПК України прокурор звертається до суду із клопотанням про арешт майна третьої особи, проте дане клопотання подане слідчим за погодженням з прокурором, а не прокурором.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

За наведених обставин слідчий суддя вважає, що відповідно до вищевказаних вимог кримінального процесуального закону клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, а для усунення вказаних недоліків клопотання слід встановити строк в сімдесят дві години.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБ України в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за №0000107 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 368-3 КК України, про арешт майна, - повернути прокурору Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 для усунення недоліків.

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1