Справа № 953/4430/22
н/п 1-кс/953/6765/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене процесуальним кервіником у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню № 0000285 від 09.06.2022, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Харкова, громадянину України, розлученому, який офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.189, ч.3 ст.146 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2024 року старший слідчий СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 звернувся до слідчої судді з клопотанням по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000285 від 09.06.2022, про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в державній установі «Харківській слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на 2 (два) місяці, але не пізніше проведення підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000065 від 23.02.2021, ОСОБА_6 було повідомлено про підозру за ч.3 ст. 189, ч. 3 ст. 146 КК України.

09.06.2022 року прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_8 було винесено постанову про виділення матеріалів досудового розслідування у окреме кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , яке було зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000285 від 09.06.2022 за ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 вчинив умисні злочини у складі організованої групи разом із організатором ОСОБА_10 та співвиконавцями ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , а саме шляхом обману незаконно заволоділи квартирою АДРЕСА_2 , вартістю згідно звіту про належну оцінку майна 384 335 гривень, що є великим розміром, та яка перебувала у приватній власності ОСОБА_12 , спричнивши останньому матеріальну шкоду на зазначену суму.

Окрім цього, ОСОБА_6 , діючи повторно, у складі організованої групи з ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 шляхом обману незаконно заволоділи квартирою АДРЕСА_3 , вартістю згідно звіту про належну оцінку майна 448 645 гривень, що є великим розміром та яка перебувала у приватній власності ОСОБА_13 , завдавши матеріальну шкоду останньому на зазначену суму.

Також, ОСОБА_6 , діючи у складі організованої групи з ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , пред`явили незаконну вимогу до потерпілого ОСОБА_14 та почали почергово здійснювати на ОСОБА_14 психологічний вплив, з метою отримання від останнього довіреності на право оформлення спадкових справ, в тому числі на житлову чотирьох-кімнатну квартиру АДРЕСА_4 , з метою подальшого заволодіння вищезазначеним майном.

05 жовтня 2021 року ОСОБА_6 , діючи у складі організованої групи з ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відповідно до погодженого з кожним учасником організованої групи планом злочинної діяльності та розподіленими між усіма учасниками організованої групи функціями, з корисливих мотивів, незаконно позбавили волі потерпілого ОСОБА_14 , з послідуючим вимаганням у потерпілого майна та право на майно.

На думку сторони обвинувачення повідомлена ОСОБА_6 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 190 КК України, обгрунтовано підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Сторона обвинувачення зазначає, що 27.08.2024 слідчим суддею Київського районного суду м.Харкова відносно підозрюваного ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, а саме до 17.09.2024.

Разом з цим, завершити досудове слідство вчасно з об`єктивних причин не виявляється можливим, у зв`язку з необхідністю виконання вимог ст. 290 КПК України та забезпечення надання сторонам кримінального провадження доступу до матеріалів досудового розслідування, після чого потрібен додатковий час для складання обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Зазначає, що починаючи з 06.09.2024 сторонам кримінального провадження відкрито матеріали для ознайомлення. Згідно графіку ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та речовими доказами, підозрюваний ознайомився лише з 4 томами матеріалів кримінального провадження. Тому, враховуючи значний об`єм матеріалів провадження 7 томів справи та 3 носії інформації, із загальною кількістю годин 46 годин 17 хвилин, то провести вказані процесуальні дії у передбачений законом строк не представилося можливим у зв`язку з особливою складністю кримінального провадження. На даний час з 06.09.2024 триває відкриття матеріалів досудового розслідування у порядку ст.290 КПК України, у зв`язку із чим строки досудового розслідування не спливають.

Сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_6 опинившись на свободі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, має можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, впливаючи на поведінку потерпілих, свідків вчинення кримінального правопорушення, перешкоджати встановленню інших свідків кримінальних правопорушень та осіб причетних до скоєння даних злочинів, так як необхідно встановити інших можливих співучасників; може знищити, спотворити будь-які із речей, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тобто він може вчинити дії, передбачені п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

На підставі викладеного сторона обвинувачення вважає, що встановлені під час досудового розслідування обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам та продовження строку зпастосованого стосовно підозрюваного ОСОБА_6 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є обґрунтованим.

Сторона обвинувачення в судовому засіданні підтримала подане клопотання з підстав, зазначених у його змісті. Просила його задовольнити та продовжити строк дії запобідного у вигляді тримання підвартою без визначення підозрюваному застави. У разі якщо суд прийде до висновку, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання підвартою необхідно продовжити із застосуванням альтернативного запобіжного заходу- застави, прохає слідчу судді визначити заставу у максимальному розміру, з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчинені яких підозрюється ОСОБА_6 .

Сторона захисту у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючи на недоведеність стороною обвинувачення продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Під час розгляду даного клопотання прохала врахувати особу підозрюваного, який працює має стійкі соціальні зв"язки, на його утриманні перебуває повнолітній син, який на даний час здобуває вищу освіта та батьки похилого віку, з якими він проживав до його затримання. Також прохає врахувати, що підозрюваний до затримання працював без офіційного оформлення трудових відносин, а саме виконував роботи з будівництва та ремонту житлових та нежитлових будівль, з початку повномаштабного вторгнення РФ на територію України займається волонтерською діяльністю та має числені подяки, раніше не був судимий. Зауважив, що досудове розслідування кримінального провадження, з якого виделене дане кримінальне провадження, розпочате в 2021 році та на даний час перебуває на розгляді в суді. Підозрюваний не вчиняв та не має наміру вчиняти будь-яких дій щодо впливу на свідків чи потерпілих у даному кримінальному провадженні, зобов"язується виконувати покладені на нього процесуальні обов"язку та на першу вимогу з"являтися до слідчого, прокура та суду. У зв"язку з чим, при продовжені строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання підвартою прохала слідчу суддю застосувати заставу в мінімальному розмірі, враховуючи майновий стан підозрюваного та його родини.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані документи, прийшла до наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000285 від 09.06.2022 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.189, ч.3 ст.146 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 27.08.2024 застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 23 (двадцять три ) дні - до 17.09.2024 включно, без визначення розміру застави.

Слідчою суддею встановлено та не заперечувалося стороною захисту, що 06.09.2024, відповідно до ст. 290 КПК України, підозрюваному ОСОБА_6 та його захисникам адвокатам ОСОБА_5 , ОСОБА_15 повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000285 від 09.06.2022 та надано доступ до матеріалів провадження, які складаються з 7 томів.

Сторона захисту на час розгляду даного клопотання ознайомилася частково з матеріалами кримінального провадження.

Сток дії запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 закінчується 17.09.2024, що стало підставою звернення сторони обвинувачення до слідчої судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Під час розгляду клопотання про продовження строків застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою (п.1 ч.3 ст. 199 КПК України);

- наявність підстав, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (п.2 ч.3 ст.199 КПК України).

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч.4 ст.199 КПК України). Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч.5 ст.199 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.

За результатами розгляду даного клопотання слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.189, ч.3 ст.146 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення документів та висновку експерта, а саме: показань потерпілого ОСОБА_14 , які містяться у протоколі допиту від 05.10.2021; даних, які містяться у протоколі за результатами проведення негласної (слідчої) розшукової дії аудіо, - відеоконтроль особи від 12.10.2021; даних, які містяться у протоколах за результатами проведення негласної (слідчої) розшукової дії аудіо, - відеоконтроль особи від 07.10.2021; даних, які містяться у висновку експерта від 08.10.2021 №09-1598/2021 за результатами проведення судово медичної експертизи ОСОБА_14 ; даних, які містяться у протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.11.2021; показань свідка ОСОБА_16 , які містяться у протоколі допиту від 06.10.2021; показань свідка ОСОБА_17 , які містяться у протоколі допиту від 03.12.2021; показань потерпілого ОСОБА_12 , які містяться у протоколі допиту від 23.11.2021; даних, які містяться у протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.11.2021; показань свідка ОСОБА_16 , які містяться у протоколі допиту від 10.12.2021; показань свідка ОСОБА_18 , які містяться у протоколі допиту від 21.01.2022; показань потерпілого ОСОБА_13 , які містяться у протоколі допиту від 24.11.2021; даних, які містяться у протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.11.2021.

Повідомлена ОСОБА_6 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

На даній стадії кримінального провадження слідча суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З огляду на те, що досудове розслідування завершено, відповідно до ст. 290 КПК України сторона обвинувачення ознайомлює сторону захисту із матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя переконана, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_6 дій, що кваліфікуються за ч.4 ст.190, ч.4 ст.189, ч.3 ст.146 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Згідно ч.1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Згідно ч.1 ст.290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Як зазначено вище, 06.09.2024 на підставі ст. 290 КПК України підозрюваному та його захисникам повідомлено про завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та надано доступ до матеріалів провадження, які складаються з 7 томів.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Вказане може бути підставою для продовження строку застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Щодо продовження існування ризиків, передбачених ч.1,3,5 ст. 177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідча суддя враховує наявність продовження існування ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваною переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Слідча суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які, зокрема, відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжкими злочинами, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна (ч.4 ст.190 КК України), а також від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна (ч.4 ст.189 КК України).

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу, враховує тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 у сукупності з іншими обставинами.

Крім зазначеного, при оцінці ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду слідча суддя враховую, що ОСОБА_6 з 10.12.2021 по 26.08.2024 перебував у розшуку у даному кримінальному провадженні. 26.08.2024, ОСОБА_6 був затриманий працівниками поліції на підставі ухвали слідчого судді від 17.07.2024 про дозвіл на затримання з метою приводу до суду для участі в розгляді даного клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також слідча суддя враховує, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 було вручено його батьку, з яким, згідно пояснень підорюваного, останній проживає однією сімє"ю. З огляду на зазначене, слідча суддя не бере до уваги доводи підозрюваного стосовно того, що йому не було відомо про те, що він має статус підозрюваного у даному кримінальному провадженні, тому наміру переховуватися від органу досудового розслідування у нього не було.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих та свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими, свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про недоведеність стороною обвинувачення наявності існування вказаних ризиків не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання, не є слушними та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на відомостях провадження.

Разом, слідча суддя вважає недоведеним продовження існування ризику знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин даного кримінального правопорушення, з огляду на те, що досудове розслідування на даний час завершене, стороною обвинувачення виконуються вимоги ст.290 КПК України - ознайомлення сторону захисту із матеріалами досудового розслідування кримінального провадження.

Під час обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим судею не було встановлено існування ризику - вчинити підозрюваним інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, а отже підстави вважати, що на час розгляду даного клопотання вказаний ризик продовжує існувати, у слідчій судді відсутні.

В межах розгляду даного клопотання стороною обвинувачення також не доведено наявності існування зазначеного ризику, оскільки підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та не судимий, а тому, будь-які обґрунтовані підстави вважати, що наявний ризик можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, без надання вагомого і достатнього підтвердження цього є неприпустимим і суперечить презумпції невинуватості.

Крім того, слідча суддя враховує у сукупності наступні обставини:

- ОСОБА_6 підозрюється, у вчиненні кримінальних правопорушени, які відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжкими злочинами, а саме злочином проти власності: за ч.4 ст.189 КК України - санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна; за ч.4 ст.190 КК України - санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна; а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч.3 ст.146 КК України, яке, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, а саме злочином проти волі, честі та гідності особи, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років;

- дані щодо особи ОСОБА_6 , який розлучений, має зареєстроване місце проживання, раніше не судимий, офіційно ніде не працює, зі слів працює не офіційно та на його утримані перебувають батьки похилого віку, які є пенсіонерами, що підтверджується відповідними посвідченнями, є волентером та співпрацює з Громадською організацією " Троянда на руці" після повномаштабного вторгнення з боку РФ в Україну, займався доставеою гумунітарної допомоги та медичних засобів мешканцям АДРЕСА_5 , допомогав у забезпеченні військовослужбовців ВСУ засобами індивідуального захисту та медикаментами. Надавав власні кошти на заправку автомобілей для виконання статутних цілей організації з метою евакуації цивільного населення з ДОТ на постійній основі. Активно допомогав мешканцям м.Харкова в забезпеченні базових потреб та забезпечував гумунітарною допомогою на постійній основі в найтяжчі часи 2022-2023 років. Має подяки.

Доказів перебування на його утриманні повнолітнього сина, який продовжує навчання, стороною захисту не надано.

Разом з цим, зазначені дані про особу підозрюваного, не зменшують існування вищезазначених ризиків, оскільки вони існували і на час вчинення дій згідно з підозрою, обрання та продовження запобіжного заходу, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють при обрані підозрюваним моделі поведінки, а відтак не здатні на даному етапі кримінального провадження перешкоджати вчинити йому дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Слідча суддя вважає, що з урахуванням характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , те, що злочини за ч.4 ст.189 та ч.4 ст.190 КК України, є злочинами проти власності, а за ч.3 ст.146 КК України - проти волі, честі та гідності особи, сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому слідча суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

За таких обставин клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України члідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов"язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов"язків , передбачених цим Кодексом,Ю крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пункт 3 ч.5 ст.182 КПК України визначає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину може бути визначений у розмірі від вісімдесяти до тоьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.4 ст. 183 ЦПК України слідча суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосувапнням насильства або погрозою його застосування.

Слідчою суддею встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, вчинено організованою групою із погрозою застосуванням насильства над потерпілим.

Разом з цим, слідча суддя враховує, що Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права та свободи, визначені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. (далі Конвенція) та Протоколах до неї. Вказана гарантія реалізується шляхом врахування норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ, Європейський суд) в національному правозастосовчому процесі.

Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що застосування запобіжного заходу тримання під вартою як безальтернативного не забезпечує балансу між метою його застосування у кримінальному провадженні та правом особи на свободу та особисту недоторканність. Адже метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

У рішенні від 13 січня 2022 року у справі «Істоміна проти України» (Istomina V. Ukraine, заява № 23312/15) ЄСПЛ зазначив, що застава має на меті не забезпечення відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім - забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. Сума шкоди у справі може бути одним із факторів, що виправдовує вищу суму застави, але лише у поєднанні з іншими критеріями - серйозністю вчиненого злочину, ризику втечі тощо.

Так, із структури статті 5 Конвенції, в цілому, та її пункту 3, зокрема, випливає, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (§ 42 рішення ЄСПЛ у справі Musuc v. Moldova від 06.11.2007, заява №. 42440/06, та § 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12.04.2009, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави, як і у вирішенні питання про необхідність продовження ув`язнення обвинуваченого. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain, заява № 12050/ 04, § 79).

У рішенні ЄСПЛ у справі Punzelt v. CzechRepublic від 25.04.2000 (заява № 31315/96, § 86) констатовано, що ані неодноразова відмова у звільненні під заставу заявника, ні в подальшому встановлена застава у розмірі 30 000 000 чеських крон, не були порушенням прав заявника, враховуючи масштаб його фінансових операцій.

У той же час слід не допускати встановлення такого розміру застави, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Слідча суддя звертає увагу, що положення КПК та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: (1) обставини кримінального правопорушення; (2) особливий характер справи; (3) майновий стан підозрюваного; (4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; (5) масштаб його фінансових операцій; (6) даних про особу підозрюваного; (7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; (8) «професійне середовище» підозрюваного; (9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин (10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням тощо.

Задовольняючи клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідча суддя враховує майновий та сімейний стан підозрюваного, який розлучений, разом з цим має стійкі соціальні зв"язки, зі слів останнього, до його затримання працюавав не офіційно, ані у нього, ані у його близьких родичів немає у власності будь-якого рухомого та нерухомого майна, крім будинку, де підозрюваний разом із батьками та повнолітнім сином проживає. Також враховує відомості, які характеризують особу підозрюваного, а саме те, що він раніше не судимий, після вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень почав займатися волонтерською діяльністю та має подяки за відданість Україні, активну життєву позицію, громадську ініціативу та вагомий внесок в спільну перемогу, зокрема, від особового сладу 9 Державної пожежно-рятувальної частини НОМЕР_1 Державного пожежно-рятувального загону ГУДСНС України у Харківській області та ГО "СОЮЗ ветеранів АТО "БЛОКПОСТ".

З огляду на зазначене, а також те, що на даний час досудове розслідування кримінального провадження завершено, у звязку з чим, ризики, встановлені слідчим суддею під час обрання підозрюваному запобіжного заходу, зменшились, суд доходить висновку про можливість визначення підозрюваному застави у межах розміру, визначеному ч.5 ст.182 КПК України, а саме в розмірі100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 гривень 00 копійок.

Визначений розмір застави забезпечить сумлінну процесуальну поведінку підозрюваного та є достатнім забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, внаслідок чого не порушує права підозрюваного, а тому відсутні підстави вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене процесуальним кервіником у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню № 0000285 від 09.06.2022, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.189, ч.3 ст.146 КК України, у кримінальному провадженні за № 0000285 від 09.06.2022, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на 60 (шістдесят) днів - до 10 листопада 2024 включно, але не більше ніж до проведення підготовчого судового засідання по кримінальному провадженні № 0000285 від 09.06.2022.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень 00 копійок, яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області - до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави у визначеному слідчою суддею розмірі вважається, що до підозрюваного обрано запобіжний захід у виді застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу протягом дії ухвали.

У випадку внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

-прибувати до слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, та прокурорів, які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, суду, на першу вимогу;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-утримуватися від спілкування із свідками, потерпілими у вказаному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що у випадку внесення застави, оригінал документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУДСА України коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні, зокрема, особливо тяжкого злочину, максимальне покарання за яке передбачене законом у вигляді позбавлення волі на строк до12 років з конфіскацією майна, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку, належно повідомленого підозрюваного, обвинуваченого, до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю та суд про причини неявки підозрюваного, обвинуваченого.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого підозрюваного обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останнього.

Строк дії ухвали встановити до 09.11.2024 включно, але не більше ніж до проведення підготовчого судового засідання по кримінальному провадженні № 0000285 від 09.06.2022.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_6 - в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідча суддя - ОСОБА_1