ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції з ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівців від 20.08.2024 р., постановлену в кримінальному провадженні №0000171,

У С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Першотравневого районного суду від 20.08.2024 р. задоволено клопотання прокурора ОСОБА_5 та обрано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 114-2 ч. 2 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 15.32 год. 18 жовтня 2024 року.

На вказану ухвалу суду обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила змінити обраний їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час, а також визначити розмір застави в помірній сумі та встановити обов`язки, передбачені КПК України.

Вважає, що ухвала суду є необґрунтованою, оскільки обставини викладені в ухвалі суду, не підтверджені жодним належним та допустимим доказом.

Зазначала, що вона не має наміру переховуватися від суду, а тому ризик втечі за кордон відсутній. Також перешкоджати в кримінальному провадженні іншим чином у неї немає можливості, оскільки провадження вже перебуває в суді. Скоювати нові злочини вона не збирається, оскільки перебуваючи під вартою, усвідомила неправомірність своїх дій та розуміє наслідки за вчинення подібних дій повторно.

ЄУНСС 725/4553/24 НП 11кп/822/335/24 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_8

Вказувала, що ризики, зазначені прокурором, не підтверджені доказами, а сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для брання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На думку апелянта,

аналізуючи обґрунтованість та тяжкість пред`явленого їй обвинувачення, застосування більш м`якого запобіжного заходу буде достатнім для запобігання

ризикам, встановленим в судовому засіданні.

Також вказувала, що вона є раніше не судимою, опосередковано характеризується по місцю свого проживання, не заперечує факту вчинення нею інкримінованих дій, а тому є підстави для зміни їй запобіжного заходу на більш м`який. Ще обвинувачена посилалась на окремі рішення ЄСП, норми Конституції України, КПК України, які, на її думку, судом було порушено при обранні їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, обвинувачену ОСОБА_6 в режимі відео конференції, адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора, який просив відмовити в задоволенні вимог обвинуваченої, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 необхідно відмовити.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді в Першотравневому районному суді м. Чернівців перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000171 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України, а саме: у поширені інформації про розташування спеціального правоохоронного формування у складі Збройних Сил України, за можливості його ідентифікації на місцевості, при цьому така інформація не розміщувалась у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

Санкція вказаного злочину передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до 8-ми років.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому колегія суддів враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або судовому розгляду.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На переконання колегії суддів, під час розгляду клопотання прокурора з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття такого рішення.

У відповідності до вимог п. 9 ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

З матеріалів провадження вбачається, що під час досудового розслідування цього кримінального провадження до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, умови якого остання не виконувала, не з`являлась на виклики до слідчого, не здала паспорт для виїзду за кордон. Під час перевірки була відсутньою по місцю проживання у визначений запобіжним заходом час, коли останню було зобов`язано не залишати місце проживання.

В ході досудового розслідування даного кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_9 неодноразово ігнорувала повістки про виклик до слідчого, судового експерта, перешкоджала виконанню ухвал про привід, розгляду клопотань слідчим суддею, відмовлялась заходити в зал судового засідання.

Також ОСОБА_6 , двічі не з`явилась у підготовче судове засідання, будучи належним чином повіомленою про час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини своєї неявки суд не повідомляла та не зверталась до суду з відповідними мотивованими клопотаннями про відкладення підготовчого судового засідання, у зв`язку з чим до неї було застосовано привід.

З характеристики, наданої ПОГ ВП ЧРУП ГУНАП в Чернівецькій області вбачається, що ОСОБА_6 характеризується негативно, неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності, є конфліктною особою, котра зверхньо ставиться до оточуючих, не реагує на зауваження, прохання про допомогу, погрожує неприємностями, часто фіксує на відеозапис роботу представників органів державної влади, підприємств, установ, організацій. Також ОСОБА_6 неодноразово вступала у конфліктні ситуації з військовослужбовцями НОМЕР_1 , зазначене супроводжувалося відео фіксацією вказаних конфліктних ситуацій та розповсюдження даних в мережі Інтернет.

З долучених до клопотання протоколів огляду вбачається, що ОСОБА_6 активно викладає відео в соціальній мережі «Tik Tok» та на відео-хостингу «YouTube», де фіксує літаки, а також військовослужбовців, працівників поліції, які несуть службу на блок-постах.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Враховуючи наведені обставини, а також те, що інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення мало місце під час дії воєнного стану, який діє на всій території України з 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою збройною агресією російської федерації, та відноситься до категорії злочинів проти основ національної безпеки України, у даному випадку наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, а також у збереженні життя громадян України, військовослужбовців та інших осіб, які перебувають на території України, колегія суддів вважає, що існує ризик того, що перебуваючи на волі, обвинувачена може переховуватись від суду, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Керуючись положеннями ст. 182, 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням підстав та обставин, передбачених ст. 177 та 178 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави у кримінальному провадженні щодо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України.

На думку колегії суддів, прийняте судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд врахував всі обставини кримінального провадження та вимоги КПК України, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою та прийняв законне і обґрунтоване рішення, застосувавши щодо обвинуваченої ОСОБА_6 саме такий запобіжний захід.

Підстав для скасування ухвали суду та обрання обвинуваченій ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 відмовити, а ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівців від 20 серпня 2024 року, якою обвинуваченій ОСОБА_6 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя