ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/695/24 Справа № 711/5970/24 Категорія: ст.82 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання за участі: прокурора захисника представника ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» засудженої ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_9 на ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 10 вересня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_9 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,-

в с т а н о в и л а:

Засуджена ОСОБА_9 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням про заміну невідбутого покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке, а саме пробаційний нагляд. Клопотання мотивує тим, що вона засуджена до 6 років позбавлення волі на підставі вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.03.2017 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Вирок набрав законної сили 28.09.2020 року (ухвала Черкаського Апеляційного суду). Вирок було оскаржено в Касаційному Верховному суду України. Постанова ВСУ від 03.06.2021 року. Початок відбуття покарання - 24.12.2020 року, закінчення: 24.12.2026 р. Станом на день подання клопотання вона відбула покарання : 3 роки 6 місяців 17 днів, залишок строк покарання 2 роки 5 місяців 13 днів. Закон «Заміна ув`язнення на апробаційний нагляд» прийнято в рамках гуманізації суспільства, вимог, рекомендації ЄСПЛ. Так, за Конституцією України, людина, люди це найбільша цінність. Президент України ОСОБА_10 зазначив, що «Найдорожчий ресурс це люди України. Вона хочу бути такою цінністю для держави України, суспільства в саме цей час, коли країна так потребує допомоги рук. Законодавством України передбачено заміну невідбутої частини покарання більш м`якою. В ст.7 Кримінально-виконавчого кодексу зазначено: «засуджений користується всіма правами людини та громадянина, передбачених Конституцією України. Засуджений має право на гуманне ставлення, повагу, людську гідність». В частині 3 статті 5 Кримінального кодексу України зазначено, що якщо закон поліпшує становище то його можна застосовувати при зворотній дії часу. Обставини, що можуть послужити для прийняття рішення про заміну ув`язнення на пробаційний нагляд зазначає наступні: 1. нею відбута більшу половину терміну покарання 3 роки 6 місяців 17 днів з 6 років. 2. Її вік 62 роки. 3. Її життєва позиція до кримінального правопорушення, під час розгляду справ в суді 2013-2020 р. до закриття. 4. Раніше не судима. 5. Фінансових обтяжень по справі не має, збитки заподіяні злочином відсутні. 6. Спірні питання по справі було вирішено в цивільному судочинстві, укладено мирову угоду 30.06.2015 року. Загрози суспільству вона не несе. 7. Характеризуючі дані за час перебування в СІЗО з 04.01.2021 року по теперішній час. 8. Сімейні обставини її мамі 85 років, вона є єдиною донькою, опікуном. Донька 24 роки, студентка Запорізького медичного університету, чоловік помер 02.06.2022 року. 9. Має міцні соціальні зв`язки. Вона може працювати та приносити користь державі в цей складний для України час. Згідно характеристики ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» від 28.06.2024 року зазначено, що відповідно до проведення оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення має низький ризику скоєння повторного кримінального правопорушення. Просила клопотання задовольнити.

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 10 вересня 2024 року у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_9 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено.

В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_9 просить ухвалу суду першої інстанції від 10 вересня 2024 року скасувати через неповноту та однобічність з`ясування фактичних обставин справи та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про зміну невідбутої частини покарання засудженій ОСОБА_9 на більш м`яке у виді виправних робіт на строк 2 роки.

Зазначає, що на день подання клопотання до суду першої інстанції відбула призначене судом покарання вже 3 роки 8 місяців 24 дня. Має два заохочення в установі ДУ «Черкаський слідчий ізолятор». Відповідно до характеристики вбачається, що ризики вчинення повторних кримінальних правопорушень мінімальні. Крім того, відмова суду першої інстанції в задоволенні клопотання, на підставі того, що клопотання подається в межах юридичної юрисдикції є необґрунтованим та не законним. Оскільки, лише 2 місяці ОСОБА_9 не перебувала у ДУ «Черкаській слідчий ізолятор». Відповідно до п.3 ст.18 Кримінально виконавчого кодексу зазначено, що слідчі ізолятори виконують функцію виправних колоній.

Заслухавши суддю-доповідача, думки засудженої ОСОБА_9 , та захисника ОСОБА_7 , в підтримку апеляційної скарги у повному обсязі з наведених в ній підстав, прокурора ОСОБА_11 , та представника ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» ОСОБА_8 , про законність, обґрунтованість ухвали суду першої інстанції і безпідставність апеляційних вимог, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, та вивчивши матеріали особової справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженої ОСОБА_9 до задоволення не належить.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно п.3 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Частиною 3 статті 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин (п.1 ч.4 ст.82 КК України).

Як вбачається з матеріалів провадження та встановлено судом першої інстанції, вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 березня 2017 року, ОСОБА_9 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є її власністю. По набуттю вироку чинності запобіжний захід ОСОБА_9 обрано у вигляді тримання під вартою, взявши під варту в залі суду. Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання. Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_12 матеріальні збитки в розмірі 713922 грн.

Ухвалою Черкаського Апеляційного суду від 28 вересня 2020 року вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 березня 2017 року змінено, скасовано в частині розв`язання цивільного позову ОСОБА_12 до ОСОБА_9 Цивільний позов залишено без розгляду. У решті вирок щодо ОСОБА_9 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 03 червня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_9 залишено без задоволення, вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 березня 2017 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року без змін.

На даний час засуджена ОСОБА_9 відбула більш ніж 1/3 строку покарання, що надає їй право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, відповідно до ст.82 КК України.

Згідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 роз`яснено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення (ч.3 ст.82 КК України).

Відповідно п.4 зазначеної постанови, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч.1 ст.82 КК може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Вирішуючи апеляційні вимоги засудженої ОСОБА_9 щодо доцільності заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, колегія суддів враховує дані, які характеризують засуджену, її поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та стягнень, відношення до праці.

Перевіривши дані про поведінку та ставлення засудженої ОСОБА_9 , до праці за весь період відбування покарання, колегія суддів враховує дані про її особу в сукупності і приходить до висновку, що ОСОБА_9 не проявляла активних кроків для становлення на шлях виправлення, тобто відбуття необхідного строку покарання, не свідчить про те, що засуджена стала на шлях виправлення та не є безумовною підставою для заміни засудженій невідбутої частини покарання більш м`яким.

Наявність декількох заохочень, застосованих адміністрацією установи до засудженої ОСОБА_9 не є достатньо переконливим важелем для ствердження про готовність засудженої до самокерованої правослухняної поведінки і доведення нею свого виправлення.

Крім того, під час апеляційного розгляду встановлено, що ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 квітня 2024 року обвинувачену ОСОБА_9 тимчасово переведено із ДУ «Кам`янська виправна колонія №34» до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для участі в судових засіданнях по кримінальному провадженню №10000165, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 квітня 2013 року відносно ОСОБА_9 за ч.4 ст.190, ч.5 ст.191 КК України до закінчення судового розгляду та прийняття кінцевого рішення по цьому кримінальному провадженню.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що враховуючи те, що ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 квітня 2024 року засуджена ОСОБА_9 , тимчасово переведена із ДУ «Камянська виправна колонія №34» до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для участі в судових засіданнях по кримінальному провадженню №10000165, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 квітня 2013 року за ч.4 ст.190, ч.5 ст.191 КК України, розгляд якого ще триває. Таким чином, на даний час засуджена тимчасово перебуває у ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», який за своїм призначенням не є місцем відбування покарання, клопотання повинно бути подане до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого буде виконуватися вирок, тобто за місцем відбуття покарання.

Інших доводів, які б слугували підставою для скасування рішення суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для зміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Керуючись ст.404, п.1 ч.1 ст.407, ст.418, 419, 537 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 10 вересня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_9 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді