н/п 1-кс/953/5924/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" серпня 2024 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2023 за № 0000023, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з вищою освітою, розлученої, працюючої провізором у ТОВ «РОНІЙ ФАРМ», яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 320 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5

підозрювана ОСОБА_4

захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_6

у с т а н о в и в:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, у якому слідчий просить продовжити підозрюваній ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

1. Зміст поданого клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням ГУНП в Харківській області за процесуального керівництва Харківської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000023 від 25.01.2023 за ч.1 ст.321-1, ч.2 ст.28 ч.ч.1, 2 ст.320, ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.ч.1, 2 ст.320 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 вчинила злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за наступних обставин:

Так, 03.11.2023 приблизно о 12 год. 45 хв. ОСОБА_4 , будучи провізором ТОВ «РОНІЙ ФАРМ», (основний вид діяльності - роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах, квед - 47.73), яке має ліцензію від 02.04.2021 на здійснення роздрібної торгівлі лікарськими засобами за місцем провадження господарської діяльності в аптечному закладі - Аптека № 3 «Аптека 7 Я», розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи протиправний умисел, спрямований на реалізацію рецептурного лікарського засобу «Кодтерпін ІС» без рецепту, який у своєму складі містить наркотичний засіб «кодеїн», обіг якого обмежено, з перевищенням гранично допустимої кількості для відпуску у вказаному аптечному закладі, діючи умисно, за попередньою змовою із працівником ТОВ «РОНІЙ ФАРМ», ОСОБА_7 , який організував та керував підготовкою і вчиненням злочину, всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, імпорту лікарських засобів (крім активних фармацевтичних інгредієнтів), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 929, Наказу МОЗ України від 19.07.2005 № 360 «Про затвердження Правил виписування рецептів на лікарські засоби і вироби медичного призначення, Порядку відпуску лікарських засобів і виробів медичного призначення з аптек та їх структурних підрозділів, Інструкції про порядок зберігання, обліку та знищення рецептурних бланків», з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, достовірно знаючи, що комбінований лікарський засіб «Кодтерпін ІС», який внесений до переліку наркотичних (психотропних) комбінованих лікарських засобів, що містять малу кількість наркотичних засобів за № 9 та № 13 відповідно (Наказ МОЗ України від 23.04.2007 № 202) містить «кодеїн», який включений до Списку № 1 Таблиці ІІ «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено», затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 06.05.2000 № 770, перебуваючи у приміщенні аптечного закладу - Аптека № 3 «Аптека 7 Я», розташованому за адресою: м. Харків, проспект Ювілейний, 98-А, на прохання «оперативного покупця» ОСОБА_8 , який діяв під вигаданими анкетними даними, здійснила відпуск, без рецепту, ОСОБА_8 , за кошти в сумі 575 гривень 5 блістерів лікарського засобу «Кодтерпін ІС», з таблетками загальною кількістю 50 (п`ятдесят) штук, які згідно висновку експерта мають загальну масу 12,9360 г та 19,4010 г та містять у своєму складі кодеїн являються наркотичним засобом, обіг якого обмежено і стосовно якого допускаються виключення деяких заходів контролю, маса кодеїну в перерахунку на загальну масу таблеток становить 0,1591 г та 0,2388 г.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними та протиправними діями вчинила кримінальне правопорушення-злочин, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 320 КК України, тобто порушення правил відпуску наркотичних засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

2. Позиція учасників у судовому засіданні.

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав, яке просив задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрювана та її захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання частково заперечували.

3. Мотиви та оцінка слідчого судді.

3.1. Законодавчі підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Частина третя ст. 176 КПК України встановлює, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено ч. 1 ст. 178 КПК України.

Частиною 1 статті 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать (1) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

3.2. Набуття статусу підозрюваного.

Запобіжні заходи на стадії досудового розслідування можуть застосовуватися лише до підозрюваного.

За змістом ч. 1 ст. 42 КПК України, статус підозрюваного має, зокрема, особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру.

Частиною 1 статті 276 КПК України визначено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: (1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; (2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; (3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

Як встановлено слідчим суддею, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 320 КК України, складено і підписано 17.05.2024 та вручено 17.05.2024.

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_4 набула статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо неї може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

3.3. Наявність обґрунтованої підозри.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Разом з тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність останньої до їх вчинення вірогідною та достатньою для обрання відносно неї запобіжного заходу.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема, протоколами за результатами проведення НСРД контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 31.10.2023, 01.11.2023, 03.11.2023, 10.11.2023, 06.12.2023, 11.12.2023, 04.04.2024, 08.04.2024, 10.04.2024 у вищевказаних аптечних закладах; - протоколами допитів свідків, а саме «оперативних покупців» - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; - протоколами допитів свідків, а саме понятих, які брали участь у проведенні НСРД контролів за вчиненням злочину у формі оперативної закупки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ін.; - висновками експертів за результатами проведення судових експертиз дослідження матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6. «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» щодо лікарського засобу «КОДТЕРПІН ІС ®», який відпускався вказаними провізорами у вищевказаних аптечних закладах без рецепту, згідно яких зазначені таблетки містять у своєму складі кодеїн являються наркотичним засобом, обіг якого обмежено і стосовно якого допускаються виключення деяких заходів контролю; - протоколами обшуків від 17.05.2024 за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_7 та автомобіля марки «HYUNDAI ACCENT», № кузова НОМЕР_1 , білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , який перебував у його користуванні, в ході яких виявлено та вилучено значну кількість лікарських засобів, які містять у своєму складі наркотичні речовини, без жодної документації, а також грошових коштів, отриманих незаконним шляхом; - постановою про визнання вилучених предметів в ході обшуків від 17.05.2024 за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_7 та його автомобіля речовими доказами; - протоколами обшуків від 17.05.2024 у аптечних закладах: Аптека № 71 «Аптека Здоров`я» за адресою: АДРЕСА_4 адресою: АДРЕСА_5 за адресою: АДРЕСА_6 , в ході яких виявлено та вилучено лише нарковмісні лікарські засоби, в тому числі й ті, які було вилучено в авто ОСОБА_7 , без жодних дозвільних документів; - постановами про визнання вилучених предметів в ході обшуків від 17.05.2024 у приміщеннях вказаних аптечних закладів речовими доказами; - протоколами проведених негласних слідчо-розшукових дій згідно ст. 263 КПК України стосовно ОСОБА_14 та ОСОБА_7 .

Ураховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру, вчинила інкриміновані їй кримінальні правопорушення.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_4 вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

Обставини здійснення підозрюваною ОСОБА_4 конкретних дій та доведеність вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

4. Висновки за результатами розгляду клопотання.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_4 статусу підозрюваної у кримінальному провадженні, про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останньою інкримінованих злочинів, про наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик вчинення нею дій, передбачених п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для часткового задоволення клопотання слідчого про продовження відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрювану обов`язок прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора.

Слід зазначити, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваної з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень частини 1 статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 183, 194, 197 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , - задовольнити частково.

Продовжити відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у межах строку досудового розслідування по 17.09.2024 (включно), зобов`язавши прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_15 .

Встановити строк дії ухвали по 17.09.2024 (включно).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений і підписаний 16.08.2024.

Слідчий суддя - ОСОБА_1