УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на постанову старшого слідчого 1-го управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями ГСУ ДБР ОСОБА_5 від 29.07.2024 р., про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0000617, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 липня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, -

в с т а н о в и в:

10.09.2024 року на розгляд слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на постанову старшого слідчого 1-го управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями ГСУ ДБР ОСОБА_5 від 29.07.2024 р., про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0000617, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 липня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, в якій скаржник просив суд скасувати зазначену постанову, зобов`язати уповноважену особу, слідчого ДБР визнати ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000617 від 17.07.2024 р.

У судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд скарги без його участі.

В судове засідання слідчий ОСОБА_5 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, також не з`явився та не повідомив суд про причини свого неприбуття. Разом із цим, відсутність у судовому засіданні осіб, рішення яких оскаржується, не перешкоджає розгляду скарги.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні було встановлено, що у провадженні старшого слідчого 1-го управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями ГСУ ДБР ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження №0000617, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 липня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Постановою старшого слідчого 1-го управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями ГСУ ДБР ОСОБА_5 від 29.07.2024 р., відмовлено ОСОБА_4 у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0000617, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 липня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Так, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частиною 5 статті 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно з частиною 5 статті 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Разом з тим, постанова старшого слідчого 1-го управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями ГСУ ДБР ОСОБА_5 від 29.07.2024 р. про відмову у визнанні потерпілим складена з порушенням вказаних вимог закону.

Так, у мотивувальній частині вказаної постанови, слідчий робить висновок про те, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження не встановлено об`єктивних даних щодо завдання ОСОБА_4 будь-якої матеріальної або моральної шкоди.

Однак, всупереч вимогам абз. 1 п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, слідчим не зазначено належних обставин, які б могли стати підставами для даного висновку.

Так, предметом досудового розслідування у даному провадженні є, як вбачається зі змісту скарги, є можливі неправомірні дії працівників ГСУ СБ України під час проведення обшуку ОСОБА_4 . В той же час, в оскаржуваній постанові жодним чином не надано оцінки цим доводам.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що при прийнятті рішення про відмову ОСОБА_4 у визнанні його потерпілим у рамках кримінального провадження №0000617, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 липня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, слідчим було допущено грубе порушення вимог процесуального закону, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Що ж стосується вимог скаржника з приводу зобов`язання слідчого ДБР визнати ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000617 від 17.07.2024 р, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні, оскільки в силу вимог ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на постанову про відмову у визнанні потерпілим, слідчий суддя може прийняти одне з двох рішень: скасувати постанову або відмовити у задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 40, 55, 93, 110, 303, 306, 307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на постанову старшого слідчого 1-го управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями ГСУ ДБР ОСОБА_5 від 29.07.2024 р., про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0000617, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 липня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України - задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого 1-го управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями ГСУ ДБР ОСОБА_5 від 29.07.2024 р., про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0000617, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 липня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

У задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1