ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/1955/24
У Х В А Л А

"27" червня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 25.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002883, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Козятин Вінницької області, громадяники України, українки, не заміжній, не працюючої, з вищою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , притягувалася до кримінальної відповідальності - вироком Голосіївського районного суду м. Києва, який не набрав законної сили, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 309, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 313 КК України призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання із іспитовим строком на 3 роки, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.06.2024 старший слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження №0002883 від 25.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1,2 ст. 309 КК України.

Клопотання вмотивоване тим, що слідчим відділом Дарницького УП ГУНП у місті Києві розслідується кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002883 від 25.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 25.06.2024 у невстановлений час, перебувала у невстановленому досудовим розслідуванням місці та в цей час у неї виник протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини для власного вживання, без мети збуту.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, ОСОБА_5 , через мобільний додаток «Телеграм», який був встановлений на належному їй мобільному телефоні, з невстановленою досудовим розслідуванням особою, домовилася щодо придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP. Того ж дня, у невстановлений час, продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , за допомогою терміналу самообслуговування, здійснила переказ грошових коштів на попередньо повідомлений їй рахунок, після чого отримала повідомлення із координатами місцезнаходження «закладки» - схованки з психотропною речовиною.

Надалі, 25.06.2024 у невстановлений час, ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік Дарницької площі, що у Дніпровському районі м. Києві, виявила «закладку» - схованку з кристалоподібними речовинами білого кольору, які містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Забравши виявлену нею психотропну речовину, ОСОБА_5 , використовуючи автомобіль Renault Duster, д.н.з. НОМЕР_1 , покинула місце, тим самим придбала, розпочала зберігати при собі та перевозити психотропну речовину без мети збуту.

Після цього, 25.06.2024, приблизно о 20 год. 10 хв., знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Привокзальна, 1-А, та зберігаючи при собі попередньо придбану особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, ОСОБА_5 , була затримана працівниками поліції. В подальшому під час особистого обшуку ОСОБА_5 було виявлено та вилучено кристалоподібні речовини білого кольору, що містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,375 г., яку ОСОБА_5 умисно незаконно, всупереч вимог ЗУ «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009, придбала, зберігала та перевозила для власного вживання без мети збуту.

PVP (1-феніл-2-піролдин-1-іл-пентан-1-он), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список №2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні психотропної речовини, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 25.06.2024 у невстановлений час, перебувала у невстановленому досудовим розслідуванням місці та в цей час у неї виник протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини для власного вживання, без мети збуту.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, ОСОБА_5 , через мобільний додаток «Телеграм», який був встановлений на належному їй мобільному телефоні, з невстановленою досудовим розслідуванням особою, домовилася щодо придбання психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін. Того ж дня, у невстановлений час, продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , за допомогою терміналу самообслуговування, здійснила переказ грошових коштів на попередньо повідомлений їй рахунок, після чого отримала повідомлення із координатами місцезнаходження «закладки» - схованки з психотропною речовиною.

Надалі, 25.06.2024 у невстановлений час, ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік Дарницької площі, що у Дніпровському районі м. Києві, виявила «закладку» - схованку з порошкоподібними речовинами білого кольору, які містять психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Забравши виявлену нею психотропну речовину, ОСОБА_5 , використовуючи автомобіль Renault Duster, д.н.з. НОМЕР_1 , покинула місце, тим самим придбала, розпочала зберігати при собі та перевозити психотропну речовину без мети збуту.

Після цього, 25.06.2024, приблизно о 20 год. 10 хв., знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Привокзальна, 1-А, та зберігаючи при собі попередньо придбану психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, ОСОБА_5 , була затримана працівниками поліції. В подальшому під час особистого обшуку ОСОБА_5 було виявлено та вилучено порошкоподібні речовини білого кольору, що містять психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 7,443 г., що є великим розміром, яку ОСОБА_5 умисно незаконно, всупереч вимог ЗУ «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009, придбала, зберігала та перевозила для власного вживання без мети збуту.

Амфетамін, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», «Список №2 Психотропних речовин, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ», є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні психотропної речовини у великих розмірах, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соціального статусу застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні підозрювана ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_4 проти задоволенні клопотання заперечили, просили застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі. Свої заперечення мотивували тим, що підозрювана не знала, що її оголошено в розшук судом, а також відсутністю визначених ст. 177 КПК України ризиків, можливістю застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши у системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторони кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалах зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

В судовому засіданні встановлено, що подане клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

26.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 309 КК України.

Наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих їй кримінальних правопорушень, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом щодо виявлення кримінального правопорушення; протоколом затримання за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якого було вилучено речовини, схожі на наркотичні/психотропну; протоколами допитів осіб, що були присутні в ході проведення слідчої дії в якості понятих, працівників патрульної поліції, осіб, що перебували в автомобілі з ОСОБА_5 під час затримання; висновком експертизи матеріалів, речовин та виробів, відповідно до якого надані на дослідження речовини містять: психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 7,443 г; особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено -

PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною масою 0,375 г.

Таким чином, з долучених до клопотання матеріалів вбачається, що існує висока ймовірність, що зазначені слідчим обставини мали місце, а ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 309 КК України. Причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення підтверджується достатніми на цьому етапі розслідування доказами.

Крім того, стороною обвинувачення доведено існування ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить той факт, що усвідомлюючи невідворотність реального покарання, оскільки вчинила новий злочин під час судового розгляду по її обвинуваченню в скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 313, ч. ст. 309 КК України, що може спонукати до переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Крім того, ОСОБА_5 вчинила новий злочин, коли перебувала в розшуці, оголошеному ухвалою Київського апеляційного суду від 02.04.2024 у справі № 752/3332/18.

Існування ризику, передбаченого п.п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості вчинити інше кримінальне правопорушення з корисливих мотивів, підтверджується, зокрема, тим фактом, що підозрювана вчинила нові злочини під час судового розглядукримінальної справи по її обвинуваченню в скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 313, ч. ст. 309 КК України.

Отже, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 309 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених п.п. 1 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України, надають підстави для обрання запобіжного заходу відносно такого підозрюваного, оскільки існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, адже судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26.06.1991).

Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

При цьому слідчий суддя враховує те, що відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину

Ураховуючи санкцію кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1,2 ст. 309 КК України, а також факт переховування ОСОБА_5 від суду, що підтверджується ухвалою Київського апеляційного суду від 02.04.2024 у справі № 752/3332/18 (а.с. 36-39), до останньої може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа та інші.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, а також ризиків, дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, що зазначені в п.п. 1 та 5 ч. 1 цієї статті, що є підставою для застосування до нього запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду й розуміння наслідків покарання може вплинути на зміну його процесуальної поведінки.

Підстави, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваного в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я, відсутні.

Практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, тому саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним у цьому кримінальному провадженні.

Тримання під вартою є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході розгляду було встановлено наявність передумов регламентованих ст. 194 даного Кодексу, тобто утримання під вартою відповідає критерію розумності.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що заявлені ризики існують, менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити їх уникнення та забезпечення покладених на підозрюваного обов`язків.

Щодо питання уникнення наявних ризиків шляхом застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням особи під вартою, то у світлі факторів пов`язаних з особою підозрюваного, його моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Позиція сторони захисту щодо застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, жодним чином вказані висновки не спростовують.

З урахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, злочину, який ним вчинений, в силу характеру вчиненого діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя приходить до висновку про те, що прокурор довів дійсні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу, а саме - тримання під вартою, й слідчий суддя вважає, що лише такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного з урахуванням обставин правопорушення та його особи, адже підозрюваний не працевлаштований, зважаючи на вчинений ним злочин, й усвідомлення наслідків покарання, що може вплинути на його процесуальну поведінку - переховування від органів досудового розслідування та суду є підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою з правом внесення застави, у розмірі, який визначений слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, й з урахуванням того, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У своєму клопотанні слідчий не просить визначити підозрюваній ОСОБА_5 заставу в якості альтернативного запобіжного заходу, проте відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України).

Законом України від 09.11.2023 № 3460-ІX "Про Державний бюджет України на 2024 рік" розмір прожиткового мінімуму з 01.01.2024 встановлений в сумі 3 028 грн.

Керуючись п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, з урахуванням особи підозрюваної, її майнового стану та процесуальної поведінки, визначити заставу у розмірі 5 (п`яти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 15 140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) (3028 грн. х 5 п.м. = 15 140), яка буде достатньою для виконання покладених на неї обов`язків.

Норма статті 194 КПК України передбачає необхідність визначення обов`язків, з передбачених цією статтею, які будуть покладені на підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 25.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002883, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 309 КК України, - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 58 (п`ятдесят вісім) діб, тобто до 24 серпня 2024 року.

Час тримання під вартою відраховувати з моменту фактичного затримання підозрюваної, тобто з 25.05.2024 року 20 год. 10 хв.

Встановити ОСОБА_5 заставу в розмірі 5 (п`яти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 15 140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) гривень, та надати можливість їй або іншій особі внести зазначену суму на спеціальний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві, та надати документ, що підтверджує сплату слідчому, прокурору, суду.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави вона буде вважатися такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого або прокурора;

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження, за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- за наявності здати на зберігання до відповідних органів свій закордонний паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави, але не більше ніж на строк досудового розслідування.

У разі невиконання вказаних обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 03.07.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1