пр. № 1-кп/759/1750/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0002452 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, вдівця, непрацюючого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимого: 07.12.2007 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. НОМЕР_2 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України,

сторони кримінального провадження - прокурор ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_8 , інші учасники - потерпіла ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 27.07.2024 в обідню пору доби перебував на території Святошинського району міста Києва, проводячи особисте дозвілля. В ході чого ОСОБА_3 , відчуваючи до ОСОБА_10 раніше сформовану особисту неприязнь, на ґрунті виниклої сварки вирішив умисно пошкодити квартиру, де проживала остання. З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на умисне пошкодження квартири шляхом підпалу ОСОБА_3 27.07.2024 близько 17 год. 35 хв. прийшов за місцем проживання ОСОБА_10 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Піднявшись на сьомий поверх та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає підійшов до вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 вищевказаного будинку та кинув підпалену запальну суміш на зовнішню частину вказаних вхідних дверей, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік, виконавши таким чином усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки пожежа була припинена співробітниками ДСНС, які прибули на виклик. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_3 квартира № НОМЕР_2, яка належить ОСОБА_9 , отримала пошкодження вхідних дверей.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, пояснивши, що дійсно 27.07.2024 приблизно в обід перебував в Святошинському районі міста Києва. В цей момент він згадав, що напередодні він посварився з ОСОБА_10 , яка проживала в Святошинському районі м. Києва. Він розізлився і вирішив помститись за сварку, тому близько 17 год. 35 хв. цього ж дня, прийшов до буд. АДРЕСА_4 , де проживала ОСОБА_10 , піднявся на сьомий поверх та, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 вищевказаного будинку та кинув підпалену запальну суміш на зовнішню частину вказаних вхідних дверей, після чого направився у власних справах.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає вину ОСОБА_3 доведеною повністю, кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України вірною, оскільки він вчинив закінчений замах на умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових злочинів. Значення заходу примусу для досягнення такої цілі визначається не лише його суворістю, а й неминучістю, своєчасністю, справедливістю і невідворотністю застосування за кожний злочин. Реалізація мети покарання є одним із аспектів виконання визначених у ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження, якими, зокрема, є: захист особи, суспільства і держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, у тому числі потерпілих.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини вчинення злочину, дані про особу винного, який є соціально адаптованою особою, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має постійне місце проживання, під наркологічним та психоневрологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває.

Суд враховує, що ОСОБА_3 виявив бажання стати на захист Батьківщини, саме з цією метою пройшов ВЛК, що підтверджується довідкою № 4753 від 31.08.2024.

Крім того, суд враховує позицію потерпілої, яка претензій матеріального характеру до ОСОБА_3 не має у зв`язку із відшкодуванням їй шкоди у повному обсязі, а також просить обвинуваченого суворо не карати.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування матеріальної шкоди потерпілій. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає рецидив злочинів.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , а також те, що закон визначає принцип індивідуалізації покарання, а правова держава, вважаючи покарання передусім виправним, превентивним засобом, використовує не надмірні, а лише необхідні і зумовлені загальною метою заходи, а також з урахуванням даних про особу обвинуваченого, наведених вище, його сімейний стан, поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування, а також під час судового розгляду, його відношення до вчиненого та зроблені ним висновки, враховує наміри стати до лав ЗСУ, а також зважаючи на те, що до ОСОБА_3 у ході досудового розслідування було застосоване попереднє ув`язнення строком на 3 місяці, під час якого останній усвідомив неправомірність своїх дій, також суд враховує обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає ефективним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 194 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням правил ст. 75 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Долю процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, ч. 15 ст. 615 КПК України, ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України, за яким призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_3 покласти обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 - скасувати.

Обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити з-під варти в залі судового засідання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати: 3029 (три тисячі двадцять девять) гривень 12 коп. витрат за проведення експертизи № СЕ-19/111-24/47179-ФХД від 04.10.2022; 10601 (десять тисяч шістсот одну) гривню 93 коп. витрат за проведення експертизи № СЕ-19/111-24/49007-ПТ від 19.09.2024.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1