Провадження № 1-кп/947/926/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2024 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000164 від 22.02.2024 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Донецьк, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, без постійного місця проживання, раніше судимого:

- 09.02.2023 року Залізничним районним судом м.Львова за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 18.10.2023 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.4 ст.185, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, вирок змінено ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.05.2024 року;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін провадження: прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника органу опіки та піклування ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим, в період іспитового строку, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та в умовах дії воєнного стану знову скоїв кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 21.02.2024 року о 21 годині 50 хвилин, ОСОБА_3 з метою вчинення крадіжки прибув до магазину «Таврія-В», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, в умовах дії воєнного стану, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, таємно, шляхом віджиму складських дверей магазину «Таврія-В», проник до його будівлі. У подальшому, ОСОБА_3 зайшов до кімнати адміністратора, розташованої на 2 поверсі вказаної будівлі, де з сумки потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилась на полиці, викрав грошові кошти у сумі 1 200 гривень.

Надалі, з метою утримання викраденого майна, ОСОБА_3 , сховавши викрадені грошові кошти в кишеню своєї кофти, прослідував на вихід з кімнати адміністратора, тим самим виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не закінчено з причин, які не залежали від його волі, а саме він був затриманий потерпілою ОСОБА_7 та охороною магазину «Таврія-В».

Таким чином, дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого приміщення, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_3 , в умовах дії воєнного стану 24.02.2024 о 16:00 год., прибув до магазину «Дисконт», який розташований на мінус першому поверсі у приміщенні торгівельного центру « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи у приміщенні торгового залу вказаного магазину у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу ОСОБА_3 о 16.01 год. 24.02.2024 проник до підсобного приміщення магазину «Дисконт», де помітив на стільці рюкзак чорного кольору, вміст якого визначив предметом свого злочинного посягання. Після чого, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 таємно викрав з зовнішнього відділення рюкзаку грошові кошти в сумі 5000 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_8 .

В подальшому ОСОБА_9 , утримуючи викрадені гроші покинув місце вчинення злочину та розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_8 , на загальну суму 5 000 гривень.

Таким чином, дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив, що він дійсно вчинив інкриміновані йому злочини при обставинах викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєних ним злочинів, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: дати, час, місця вчинення інкримінованих йому злочинів, суми грошових коштів, якою він заволодів, правову кваліфікацію своїх діянь. У скоєному щиро кається, визнає свою вину в повному обсязі, злочини вчинив у зв`язку з тяжких матеріальним становищем, та просив суворо його не карати.

Крім пояснень обвинуваченого, судом було досліджено характеризуючий матеріал щодо ОСОБА_9 , яким підтверджено, що обвинувачений раніше судимий, в останнє 18.10.2023 року Приморським районним судом м.Одеси за ч.4 ст.185 КК України, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням матеріалів характеризуючих його особу.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч.1 ст.337 КПК України.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за:

- ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України якзакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану;

- ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченогоОСОБА_3 згідно ст.66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінальних правопорушень неповнолітнім.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст.67 КК України, судом не встановлені.

Визначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховуючи ступень тяжкості вчинених злочинів, дані про особу ОСОБА_3 , умови його життя та виховання, вплив на нього дорослих, рівень розвитку, наявності пом`якшуючих і відсутністю обтяжуючих обставин, вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, покарання йому слід призначити у виді позбавлення волі із застосуванням ст.71 КК України.

Постановою від 22.02.2024 року речовими доказами у справі визнано: банкноту №1 номіналом 200 гривень: ЕА 525781; банкноту №2 номіналом 500 гривень: ВЖ 9734337; банкноту №3 номіналом 500 гривень: АВ 4862492.

Арешт у кримінальному провадженні не накладався.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.ст.100, 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання:

- за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років;

- за ч.4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати не відбуту ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , частину покарання, призначеного вироком Приморського районного суду міста Одеси від 18.10.2023 року та остаточно визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання та взяття під варту 08 березня 2024 року.

Речові докази у справі: банкноту №1 номіналом 200 гривень: ЕА 525781; банкноту №2 номіналом 500 гривень: ВЖ 9734337; банкноту №3 номіналом 500 гривень: АВ 4862492, після набрання вироком законної сили залишити власнику.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м.Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1