Житомирський апеляційний суд
Справа №273/1515/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/651/24
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні в м.Житомирі матеріали судового провадження №273/1515/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Червоноармійського районного суду Житомирської області від 15.10.2024,

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність дізнавача СД Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 в порядку ст.303 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, а провадження повернути до суду першої інстанції для розгляду в іншому складі, як і розглянути питання про відвід слідчого судді. Зазначає, що ухвала слідчого судді, є незаконною, оскільки судовий розгляд її скарги, як і бездіяльність дізнавача СД Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_6 , відбувалися необ`єктивно та упереджено, з порушенням завдань і загальних засад кримінального процесуального законодавства, передбачених статтями 2, 9, 10, 11, 17, 21, 22, 55, 56, 84-87, 91-94, 99, 214, 303, 306, 307 КПК України. Наголошує, що слідчий суддя грубо порушив і вимоги ст.6-1, 10-1 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, щодо справедливого розгляду поставленого у скарзі від 15.10.2024 року питання щодо бездіяльності відповідальної службової особи Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , яка полягає у зобов`язанні слідчого негайно розглянути вказану заяву про злочин, задовольнити її негайно повідомити про результат розгляду вказаних у додатку клопотань, тощо. Слідчим суддею не взято до уваги, що за змістом ч.3 ст.214 КПК України заборонено здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Скаржник ОСОБА_5 та прокурор, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду провадження, до апеляційного суду не з`явились, про поважні причини свого неприбуття не повідомили, за відсутності з їх боку клопотань про перенесення чи відкладення розгляду провадження. З урахуванням цього, виходячи з положень ч.4 ст.107, ст.406 КПК України апеляційний суд вважає за можливе розглянути вказане судове провадження в письмовому порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

У відповідності до вимог ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вважає апеляційний суд, зазначених вимог кримінального процесуального законодавства слідчим суддею при розгляді скарги ОСОБА_5 було дотримано.

Так, відповідно до п.18 ч.1 ст.3, ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Приписами ч.2 ст.214 КПК України зазначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Згідно з ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Внесення відомостей до ЄРДР урегульовано «Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженим Наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року №298.

Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

В свою чергу, в межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий, прокурор або інша службова особа, дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому, зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати, що в заяві (повідомленні) містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як убачається з матеріалів провадження №273/1515/24, 02.10.2024 до Червоноармійського районного суду Житомирської області (визначено підсудність розгляду за цим судом ухвалою Житомирського апеляційного суду від 24.09.2024, а.п.85) надійшло для розгляду зазначене провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність дізнавача СД Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за її заявою від 02.07.2024 (а.п.1-2).

Згідно змісту цієї скарги, ОСОБА_5 02.07.2024 звернулась до дізнавача СД Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 із заявою про кримінальне правопорушення, передбачене ст.442 КК України, вчинене суддями Новоград-Волинського міськрайонного суду ОСОБА_7 і ОСОБА_8 . Так, вище зазначені судді незаконно відмовили їй у доступі до правосуддя, внаслідок чого порушено її право на справедливий та відкритий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, безпідставним затягуванням або невжиттям суддею заходів щодо розгляду скарги чи справи, встановленого законом, здійснено «геноцид її справ» (а.п.3-5).

Заява ОСОБА_5 від 02.07.2024 отримана органом поліції 02.07.2024 та зареєстрована в ІТС «Інфомаційний портал Національної поліції України» за №10132 (а.п.6). Згідно талону повідомлення №10132, 02.07.2024 о 14:11 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 02.07.2024 о 14:10 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 повідомляє, що за вказаною адресою на даний час відбувається конфлікт з ОСОБА_9 (секретар суду), яка повертає подану нею скаргу. Очікує СОГ. Також заявниця повідомляє, що в судді суддя повернула скаргу заявниці не назначивши навіть судове засідання. Також, на 14:00 та 15:00 у заявниці мало бути засідання, але його відміняють аргументуючи, що в судді немає світла.

В свою чергу, відповідно до довідки від 23.07.2024 за результатами розгляду матеріалів зареєстрованих в ІТС ІПНП (журналі ЄО) №10132 від 02.07.2024, до поліції надійшло звернення ОСОБА_5 в якому остання зазначила, що судді Новоград-Волинського міськрайонного суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили кримінальне правопорушення, а саме - незаконно відмовили їй в доступі до правосуддя, внаслідок чого порушено її право на справедливий і відкритий розгляд справи (№285/3468 та №285/3469) упродовж розумного строку. Оскільки дане звернення до компетенції поліції не входить, неможливість надання оцінки тим чи іншим діям суддям Новоград-Волинського міськрайонного суду ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , тому заявнику роз`снено, що з метою вирішення питань порушених у зверненні, їй необхідно звернутися для розгляду за належністю до відповідних компетентних органів. Враховуючи зазначене, в даних матеріалах не встановлено ознак вчинення кримінального правопорушення, а тому відомості до ЄРДР не вносились (а.п.98, зворот).

Листом Звягельського РВП №19328/220/03-2024 від 25.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про результати розгляду її звернення з приводу можливих неправомірних дій суддів Новоград-Волинського міськрайонного суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.п.103, зворот).

При цьому, у відповідності до оскаржуваного рішення, слідчим суддею було перевірено через автоматизовану систему збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень - Єдиний реєстр судових рішень, наявність відповідних ухвал слідчих суддів Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_8 від 01.07.2024 (справа № 285/3468/24) та слідчого судді ОСОБА_7 від 01.07.2024 (справа № 285/3469/24), про повернення скарг ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, для подачі до слідчого судді належного суду за місцем розташування відповідного органу досудового розслідування. Дані ухвали набрали законної сили - 09.07.2024.

З урахуванням зазначеного, за результатами судового розгляду слідчим суддею встановлено, що у вказаній скарзі та доданій до неї заяви про вчинене правопорушення, Вишинська фактично просить внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, передбачене ст.422 КК України щодо суддів Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , які винесли по справах № 285/3468/24, № 285/3469/24 рішення, з якими вона не погоджується.

Як висновок, в даному випадку відсутні передбачені ч.5 ст.214 КПК України відомості та фактичні обставини, які могли б свідчити про вчинення суддями Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_8 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст.442 КК України, а тому відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР.

Дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки, як убачається зі змісту заяви ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення, вона не містить жодних фактичних даних та обставин, які могли б свідчити про вчинення зазначеними в заяві особами кримінально-караного діяння, а тому наведене не може бути підставою для скасування рішення слідчого судді.

При цьому, суд апеляційної інстанції бере до уваги і положення статей 126,129 Конституції України, статті 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», у відповідності до яких - суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом (вказана норма закону визнана конституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду № 8-рп/2011 від 12 липня 2011 року).

При цьому, можливе порушення суддею норм матеріального або процесуального права під час здійснення правосуддя не може виключно кваліфікуватись як кримінальне правопорушення та як підстава для притягнення судді до кримінальної відповідальності. У разі їх наявності, відповідні порушення усуваються за наслідками перегляду судового рішення вищестоящими судовими інстанціями, зокрема, в апеляційному та касаційному порядку, а також бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Отже, оцінка судових рішень, прийнятих суддею може бути надана виключно у межах встановленого законодавством процесуального контролю.

При цьому, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна рада європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 від 2008 року до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на зверненні до Європейського суду з прав людини.

У Висновку №3 від 2002 року згаданої Консультативної ради щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, які пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції; інші суддівські порушення, які неможливо виправити в такий спосіб повинні вирішуватися щонайбільше поданням позову незадоволеної сторони проти держави.

В даному випадку, слідчий суддя, належним чином вмотивувавши своє рішення, обґрунтовано відмовив в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність дізнавача СД Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за її заявою від 02.07.2024, зареєстрованої в ІТС «Інфомаційний портал Національної поліції України» за №10132.

В зв`язку з викладеним апеляційний суд вважає необґрунтованим посилання ОСОБА_5 на те, що в заяві нею послідовно зазначені обставини вчинення кримінального правопорушення та наведено докази на підтвердження даного факту.

Таким чином, істотних порушень вимог положень КПК України, які були б безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.376 ч.2, 404, 406, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчої судді Червоноармійського районного суду Житомирської області від 15.10.2024, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність дізнавача СД Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 в порядку ст.303 КПК України, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :