Провадження № 1-кп/947/95/24
УХВАЛА

21.11.2024 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 у об`єднаному кримінальному провадженні №0000889 від 30.07.2020, №0000306 від 05.05.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Полтава, українка, громадянка України, офіційно не працевлаштована, не заміжня, раніше не судима, має на утриманні малолітню дитину, яка з бабусею за кордоном, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Одеської обласної прокуратури прокуратури м.Одеси ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та їх захисника адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника адвоката ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернулася до суду із клопотанням про продовження строків тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає позбавлення волі на тривалий строк, а також наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що вона можуть здійснити дії, спрямовані на спроби переховуватися від суду з метою уникнення покарання, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, продовжити злочинну діяльність. Так, обвинувачена ОСОБА_3 в судові засідання, призначені на 22.08.2022, 13.09.2023, 20.09.2023 та 27.09.2023 не прибула, причини неявки не повідомила, а також була відсутня в нічний час за місцем мешкання під час перевірки 10.04.2023, чим порушила покладені на неї судом обов`язки в рамках раніше обраного щодо неї запобіжного заходу у виді домашнього арешту, після чого щодо не судом був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою. Як альтернативний вид запобіжного заходу прокурор просив передбачити заставу в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 151400 грн.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_11 заперечила проти задоволення клопотання прокурора, оскільки ризики не доведені, а лише перераховані. ОСОБА_3 має неповнолітню дитину, постійне місце мешкання, соціальні зв`язки, притягається до кримінальної відповідальності вперше, а тому захисник просить змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала позицію свого захисника.

Інші учасники судового провадження у вирішені порушеного питання підтримали позицію адвоката ОСОБА_11 .

Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження дійшов висновку про те, що необхідно продовження щодо обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою. При цьому суд виходить з наступного.

З обвинувального акту і доданих до нього матеріалів вбачається, що на обвинувачення ОСОБА_3 зібрані певні докази у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, дослідження яких ще триває.

Відповідно до ст.177 КПК України суд вважає доведеною наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачена ОСОБА_3 , з огляду на тяжкість покарання, яке їй загрожує у випадку доведеності її вини:

може здійснити дії на спроби переховування від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки вона, не має офіційного джерела прибутку, постійного місця роботи, міцних соціальних зв`язків, оскільки дитина перебуває за кордоном з бабусею, сама ОСОБА_3 порушила умови раніше обраного щодо неї запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час, допускала неявки в судові засідання без поважних причин, у зв`язку з чим була піддана приводу, також через неявки в судові засіданні на неї було накладено грошове стягнення;

може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення в сфері обігу наркотичних засобів;

може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з огляду на тяжкість покарання, яке їй загрожує у випадку доведеності її вини та оспорювання обвинувачення.

Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу обвинуваченого, дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів, окрім застави, не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Ічин та інші проти України».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання «є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летелье проти Франції» вказано, особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

На підставі викладеного, при вирішенні питання про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою враховується у сукупності доведеність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому за інкримінований злочин, а також наявність ризиків визначених ст.177 КПК України.

Враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, беручи до уваги, що злочин вчинено без застосування насильства, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених КПК України.

З огляду на викладене підстав для зміни запобіжного заходу або зменшення розміру застави на даний час не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 182, 183, 194, 197, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строки тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 на строк 60 днів. Строк дії запобіжного заходу закінчується 20.01.2025.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 151400 (Сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн.

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на розрахунковий рахунок: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26302945; Банк отримувача ДКСУ, м.Київ; Код банку отримувача (МФО) 820172; Рахунок отримувача UA0005435. Обвинувачена звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинувачену ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, в межах строку дії цієї ухвали:

1) прибути до суду на виклик;

2) не відлучатися з м.Одеси без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця мешкання, роботи, навчання, номеру мобільного телефону.

Роз`яснити обвинуваченій, що відповідно до ч.ч.8, 10, 11 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за згодою заставодавця.

Відмовити в задоволені клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченій ОСОБА_3 та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали щодо обвинуваченої відправити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1