УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання т.в.о. старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Лиманське, Ізмаїльського району, Одеської області, з середньою освітою, неодруженого, без дітей, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до слідчого судді Київського районного суду м.Одеси з погодженим прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001375 від 19.10.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.125, ч.4 ст.189, ч.2 ст.289, ч.4 ст.296 КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.05.2024 о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням заздалегідь застосованих предметів для нанесення тілесних ушкоджень, а саме предметів зовні схожих на пістолети, знаходячись біля магазину «АТБ», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 підійшли до автомобілю марки «Skoda Octavia» державний номерний знак НОМЕР_1 , в якому перебували потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 які є поліцейськими та почали наносити удари руками та ногами по вказаному авто.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу направленого на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 через відкрите вікно автомобіля завдали декілька ударів руками в область голови потерпілого ОСОБА_13 , після чого інші співучасники ОСОБА_9 та ОСОБА_4 обійшли автомобіль зі всіх сторін та продовжували наносити удари по ньому, вимагаючи від потерпілих вийти з транспортного засобу. Надалі, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_8 застосовуючи насильство у вигляді ударів в область голови ОСОБА_13 силоміць витягнули останнього з автомобіля та повалили на землю, продовжуючи при цьому наносити удари руками та ногами в область голови та тулуба потерпілого.

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 погрожуючи ОСОБА_11 та ОСОБА_12 застосуванням предмету зовні схожого на пістолет, тобто насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я людини, силоміць витягли з автомобіля потерпілого ОСОБА_11 .

Крім того, діючи умисно та протиправно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 наказали потерпілому ОСОБА_14 , який знаходився поряд з автомобілем «Skoda Octavia» державний номерний знак НОМЕР_1 лягти на землю при цьому застосовуючи до нього фізичне насильство яке виявилось у нанесенні ударів в область голови.

Надалі, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , діючи відповідно до вказівок ОСОБА_7 продовжували намагання витягнути із автомобіля потерпілого ОСОБА_12 , який здійснював активний опір діям підозрюваних. З метою, придушення опору потерпілого ОСОБА_12 ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 предметом заздалегідь заготовленим для нанесення тілесних ушкоджень, а саме рукояткою пістолета чорного кольору наніс декілька ударів в область голови та тулуба потерпілого ОСОБА_12 , внаслідок чого останній був дезорієнтований та надалі самостійно вийшов з автомобіля, та за наказом підозрюваних ліг поряд із ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 .

Будучи об`єднаним єдиним злочинним умислом співучасники наносили потерпілим ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 які знаходились в положенні лежачи на землі удари руками, ногами та предметом зовні схожим на пістолет в область голови, тулуба та ніг останніх.

Після чого, приблизно через 10 хвилин після початку скоєння злочину використовуючи автомобіль «Renault Duster» державний номерний знак НОМЕР_2 до місця події прибули поліцейські ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які шляхом вмовляння підозрюваних почали схиляти їх до припинення протиправних дій, однак підозрювані не бажаючи припиняти скоєння злочину, грубо порушуючи громадський порядок, діючи зухвало, почали погрожувати завданням тілесних ушкоджень останнім, вимагаючи покинути їх місце злочину.

Надалі ОСОБА_7 отримавши від невстановленої особи розкладний ніж, підійшов до автомобіля «Renault Duster» державний номерний знак НОМЕР_2 та пошкодив переднє праве колесо, шляхом його порізу, внаслідок чого ускладнив можливість використовувати авто за призначенням.

Надалі працівниками поліції, які прибули до місця події протиправні дії ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 були припинені.

Таким чином діями підозрюваних потерпілому ОСОБА_12 завдано тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку, рубленої рани надбровної дуги, потерпілому ОСОБА_13 у вигляді забою лобної частини голови праворуч.

ОСОБА_4 02.05.2024 затримано в порядку, передбаченому ст.208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, -

04.06.2024 ухвалою слідчого судді Київського районного суду Одеської області продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження до чотирьох місяців, тобто 02.09.2024.

В той же день підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 03.08.2024 року, включно.

31.07.2024 ухвалою слідчого судді Київського районного суду Одеської області продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження до шести місяців, тобто до 02.11.2024.

25.09.2024 ухвалою слідчого судді Київського районного суду Одеської області продовжено строк тримання під вартою до 01.11.2024 року, включно.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрюваний та захисник проти задоволення клопотання заперечували, зважаючи на позитивні характеристики та утримання особи з інвалідністю, зменшення процесуальних ризиків.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 6 ст.199 КПК України,у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді клопотання слідчого, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 які в своїх показах підтверджують порушення громадського порядку підозрюваним, протоколом затримання від 02.05.2024 в ході якого було вилучено одяг ОСОБА_9 в якому він перебував на момент вчинення злочину, протоколом огляду від 02.05.2024 яким зафіксоване пошкодження автомобіля «Renault Duster» державний номерний знак НОМЕР_2 , протоколами допитів свідків які в своїх показах вказують на безпосередню участь останнього у вчиненні кримінального правопорушення, проведеними оглядами речових доказів та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню за №0001375 від 19.10.2023 року відносно ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Враховуючи зазначене, а також обставини вчинення кримінального правопорушення, є підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, а також вчинити аналогічне кримінальне правопорушення.

Зазначені ризики обґрунтовуються тим, що ОСОБА_4 може:

- Переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він підозрюється у скоєнні умисного тяжкого злочину проти суспільної безпеки із застосуванням насильства та зброї. При цьому потерпілі є співробітниками національної поліції. Необхідність врахування даного фактору зумовлена тим, що залежно від тяжкості залежить покарання, яке обвинувачений зобов`язаний буде понести (у разі визнання його винним). Зокрема, у п.2 ч.1 ст.178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч.1 ст.177 КПК України) слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні. Також слідчий суддя враховує, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, неодружений, без дітей, офіційно не працевлаштований.

- Незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, оскільки станом на теперішній час у кримінальному провадженні встановлено та допитано не всіх свідків, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, а також вони не допитані в судовому засіданні.

- Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки станом на теперішній час органом досудового розслідування не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення зазначених кримінальних правопорушень, а отже, ОСОБА_4 перебуваючи не під вартою, матиме можливість підтримувати зв`язок із такими особами, тим самим сприяти їх переховуванню від органів досудового розслідування та, як наслідок, ухилення від кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення.

- Вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень відносно працівників поліції, під час якого був неодноразово повідомлений про те що він вчиняє кримінальне правопорушення відносно поліцейських, та на вмовляння працівниками поліції що до припинення протиправних дій, підозрюваний не бажав припиняти злочин, та лише почав погрожувати завданням тілесних ушкоджень та вимагав покинути їм місце злочину. а отже останній перебуваючи не під вартою може продовжувати свою злочинну діяльність.

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_4 належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваної, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу. Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаному ризику застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, згідно ч.1, п.5 ч.2 ст.183 КПК України, є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до положення п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим, приймаючи до уваги вказані вимоги та те, що кримінальне правопорушення у вчинені якого підозрюється ОСОБА_4 вчинене із застосуванням насильства проти декількох співробітників поліції, відсутні підстави для визначення відносно ОСОБА_4 застави.

Тому на підставі викладеного, суд констатує про наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Позитивні характеристики підозрюваного та утримання особи з інвалідністю з врахуванням специфіки інкримінованого злочину суттєво не зменшує встановлених процесуальних ризиків.

Наразі досудове розслідування завершене, а тому вважаю, що для виконання вимог ст.290 КПК України та проведення підготовчого судового розгляду, буде достатньо застосування запобіжного заходу до 26.11.2024 року включно.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку тримання під вартою підлягає частковому задоволенню.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання т.в.о. старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001375 від 19.10.2023 відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою до 26 листопада 2024 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1