КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №754/8235/20Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/745/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001194, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та представника потерпілих ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на вирок Деснянського районного суду міста Києва від 11 серпня 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду міста Києва від 11 серпня 2023 року ОСОБА_7 визнано невинуватим та виправдано у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.286 КК України у зв`язку із недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Судом першої інстанції ОСОБА_7 виправдано за висунутим обвинуваченням у тому, що він допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинили загибель кількох осіб, за наступних обставин.

ОСОБА_7 27.10.2019 року приблизно о 21 годині, керуючи технічно справним автомобілем марки «Меrсеdes-Веnz Е 220», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині проспекту Ватутіна в місті Києві зі сторони вул. Братиславська, наближаючись до регульованого перехрестя з бульваром Перова (площа Керченська), зі швидкістю щонайменше 123,88км/год., яка значно перевищувала максимально дозволену на даній ділянці дороги.

В цей же час водій ОСОБА_13 , керуючи автомобілем марки «Honda Aссоrd», д.н.з. НОМЕР_2 , та рухаючись зі сторони проспекту Ватутіна в напрямку вул. Маяковського в місті Києві, порушуючи вимоги пунктів 8.7.3.(е), 8.10 Правил дорожнього руху України (які перебувають в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками), на регульованому перехресті площі Керченська розпочав маневр повороту ліворуч, на червоний (забороняючий рух) сигнал світлофору.

Під час керування автомобілем ОСОБА_7 допустив порушення вимог п.п.1.3, 1.5, підпункту «б» п. 2.3 та п. 12.4 Правил дорожнього руху України, та рухаючись зі швидкістю, яка перевищувала максимально дозволену на даній ділянці дороги, нехтуючи застосуванням безпечних прийомів керування, наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, усвідомлюючи, що своїми діями створив для себе умови, в яких позбавлений можливості уважно стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміни, маючи об`єктивну можливість спостерігати за показниками спідометру та обрати відповідну швидкість руху, відволікся від керування транспортним засобом, та в момент зміни дорожньої обстановки у вигляді початку здійснення маневру повороту ліворуч автомобілем марки «Ноndа Ассоrd», н.з. НОМЕР_2 , не зміг безпечно зупинити керований ним транспортний засіб, виїхав на перехрестя, де здійснив зіткнення з автомобілем під керуванням водія ОСОБА_13 .

В результаті даної дорожньо-транспортної водій автомобіля «Honda Aссоrd», д.н.з. НОМЕР_2 , - ОСОБА_13 та пасажир цього автомобіля ОСОБА_14 отримали тілесні ушкодження, від яких 30.10.2019 року померли в медичному закладі під час стаціонарного лікування.

Вказані дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб.

В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок суду скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неповноту судового розгляду.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що вина ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, підтверджена належними, достатніми та допустимим доказами, дослідженими та перевіреними в ході судового розгляду.

В той же час, за доводами прокурора, в основу виправдувального вироку судом покладено дані висновку експертів №21121/21122/22-52/21123/22-35 від 10.02.2023 року, які не узгоджуються з дослідженими судом доказами, оскільки за результатом даного дослідження експертами не надано відповідь на жодне питання, яке має значення для встановлення наявності або відсутності вини обвинуваченого у даній дорожньо-транспортній події.

Помилковим вважає твердження суду про те, що висновки експертів №12-1/1362 від 15.06.2020 року та №12-1/2835-23-3/291 від 17.02.2020 року є суперечливими щодо технічної можливості у водія автомобіля «Мерседес-Бенц Е220» уникнути зіткнення.

На спростування цього зазначає, що згідно висновку експертизи №12-1/2835-23-3/291 від 17.02.2020 швидкість автомобіля «Мерседес-Бенц Е220» складала 123,88 км/год. В ситуації, що склалась на дорозі безпосередньо перед ДТП, водій автомобіля «Мерседес-Бенц Е220» ОСОБА_7 повинен був керуватися вимогам п.п. 12.2, 12.3, 12.4 ПДР України.

Згідно висновку експерта №12-1/1362 від 15.06.2020 в даній дорожній ситуації в діях водія «Мерседес- Бенц Е220» ОСОБА_7 експертом вбачаються невідповідності вимогам п. 12.4 ПДР України, які перебувають у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом виконання п.12.4 ПДР України. За умови руху автомобіля «Мерседес-Бенц Е220» із максимально дозволеною швидкістю 50 км/год., автомобіль «Хонда-Аккорд» встигав віддалитись від місця зіткнення на безпечну відстань.

Таким чином, як вважає прокурор, вказані висновки експертів узгоджуються між собою. Допитані в судовому засіданні з метою роз`яснення своїх висновків експерти ОСОБА_15 , ОСОБА_16 підтвердили їх правильність. При цьому, зазначені висновки експертиз №12-1/2835-23-3/291 від 17.02.2020 та №12-1/1362 від 15.06.2020 судом не визнавались неналежними та недопустимими доказами.

За доводами прокурора, порушення водієм ОСОБА_7 правил безпеки дорожнього руху перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули водій автомобіля «Honda Aссоrd» ОСОБА_13 та пасажир цього автомобіля ОСОБА_14 , оскільки висновками експерта №12-1/1362 від 15.06.2020 доводиться, що водій ОСОБА_7 , за умов виконання п.12.4 ПДР України, рухаючись в межах дозволеної швидкості, мав технічну можливість уникнути зіткнення.

В обґрунтування виправдувального вироку суд послався на висновки експертиз №1559/20-25 від 30.07.2021, №21-2829/2830 від 30.06.2021 та №21121/21122/22-52/21123/22-35 від 10.02.2023, як на докази невинуватості обвинуваченого.

Вважає, що висновки експертизи №1559/20-25 від 30.07.2021, яка проводились за клопотанням сторони захисту, є неповними, оскільки для її проведення надавались не всі матеріали кримінального провадження.

В той же час висновок експерта №21-2829/2830 від 30.06.2021 зроблений на підставі вихідних даних, які не відповідають фактичним обставинам провадження щодо швидкості руху керованого обвинуваченим транспортного засобу та без врахування даних, отриманих в результаті слідчого експерименту, а тому також не може бути доказом невинуватості обвинуваченого.

З метою встановлення істини у справі, стороною обвинувачення під час судового розгляду заявлялось клопотання про призначення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, проте у задоволені вказаного клопотання судом було відмолено.

За результатами розгляду апеляційної скарги просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. Стягнути з ОСОБА_7 витрати на проведення експертиз та вирішити в порядку статті 100 КПК України питання щодо речових доказів.

В поданих апеляційних скаргах представник потерпілого ОСОБА_9 в інтересах потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 просить вирок суду скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що доказом винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, а саме здійснення останнім руху зі швидкістю 123,88 км/год., тобто з перевищенням встановлених у населеному пункті обмежень швидкісного режиму, яке перебуває у причинному зв`язку з виникненням ДТП, за обставин, вказаних у обвинувальному акті, є висновок №12-1/2835-23-3/291 від 17.02.2020 року, в частині встановлення швидкості автомобіля «Мерседес-Бенц Е220», а також наданий суду стороною захисту висновок експерта №12-1/1362 від 15.06.2020 року, яким встановлено швидкість автомобіля «Мерседес-Бенц Е220» близько 80 км/год. Отже, вказані висновки експертів підтверджують порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.12.4 ПДР України, що знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Апелянт вважає помилковим посилання суду на висновок експертів №21121/21122/22-52/21123/22-35 від 10.02.2023 року, згідно якого з наданого відеозапису експертам не видалось можливим встановити швидкість руху автомобіля «Мерседес-Бенц Е220» перед ДТП, як на доказ невинуватості ОСОБА_7 , оскільки неможливість встановити експертами швидкість руху автомобіля не може свідчити про те, що ОСОБА_7 , керуючи автомобілем, рухався з дозволеною швидкістю руху.

Також вказує, що суд помилково не прийняв до уваги висновки експертів №12-1/2835-23-3/291 від 17.02.2020 року та №12-1/1362 від 15.06.2020 року, в яких встановлено факт перевищення дозволеної швидкості автомобілем «Мерседес-Бенц Е220» під керуванням ОСОБА_7 . При цьому, в судовому засіданні були допитані експерти ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які підтвердили викладені у ній висновки в тій частині, що швидкість автомобіля «Мерседес-Бенц Е220» складала 123,88 км/год.

За результатами апеляційного розгляду просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років. Також просить задовольнити цивільні позови потерпілих.

Захисником ОСОБА_8 подані заперечення на апеляційні скарги прокурора та представника потерпілих, в яких він просить оскаржуваний вирок залишити без змін, а подані апеляційні скарги - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора та представника потерпілих на підтримку поданих ними апеляційних скарг, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які заперечували проти апеляційних доводів та вважали рішення суду законним і обґрунтованим, дослідивши за клопотанням учасників судового провадження матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та представника потерпілих задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Суд першої інстанції, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, допитавши свідків у кримінальному провадженні, дослідивши письмові докази, оцінивши кожний доказ, наданий як стороною обвинувачення, так і стороною захисту на предмет належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про виправдання ОСОБА_7 за висунутим обвинуваченням на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України, оскільки встановив, що стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями статті 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ст.368 КПК України суд наряду з іншими питаннями, що вирішуються при ухваленні вироку, повинен вирішити:

- чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений;

- чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення;

- чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення;

- яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати, які обов`язки слід покласти на особу в разі її звільнення від відбування покарання з випробуванням.

За приписами ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Частина 3 статті 286 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_7 , передбачає кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, якщо воно спричинило загибель кількох осіб.

Об`єктивна сторона складу даного злочину включає три обов`язкові ознаки: а) суспільно небезпечне діяння (порушення правил безпеки дорожнього руху); б) суспільно небезпечні наслідки (спричинення загибелі кількох осіб); в) причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли передбачені ст.286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху, або експлуатації транспорту двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків.

ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він 27.10.2019 року приблизно о 21 год., керуючи автомобілем марки «Меrсеdes-Веnz Е 220», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині проспекту Ватутіна у місті Києві зі швидкістю, яка значно перевищувала максимально дозволену на даній ділянці дороги, допустив порушення вимог п.п.1.3, 1.5, підпункту «б» п. 2.3 та п. 12.4 Правил дорожнього руху України, виїхав на перехрестя площі Керченська, де допустив зіткнення з автомобілем «Honda Aссоrd», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_13 , який, порушуючи вимоги пунктів 8.7.3.(е), 8.10 Правил дорожнього руху України (які перебувають в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками), рухаючись зі сторони проспекту Ватутіна в напрямку вул. Маяковського, виїхав на перехрестя площі Керченська та здійснював маневр повороту ліворуч на червоний (забороняючий рух) сигнал світлофору.

В результаті даної дорожньо-транспортної події пасажир та водій автомобіля «Honda Aссоrd», д.н.з. НОМЕР_2 , - ОСОБА_13 та ОСОБА_14 отримали тілесні ушкодження, від яких 30.10.2019 року померли в медичному закладі під час стаціонарного лікування.

Як під час розгляду справи в суді першої інстанції так і у своїх апеляційних доводах прокурор посилається на те, що доказами винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.286 КК України, є висновки експерта №12-1/1362 від 15.06.2020 року та №12-1/2835-23-3/291 від 17.02.2020 року, якими доводиться, що водій автомобіля «Мерседес-Бенц Е220» ОСОБА_7 рухався з перевищенням допустимої швидкості, а його дії перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що наявні в матеріалах кримінального провадження висновки експертів, якими досліджувались обставини даної дорожньо-транспортної пригоди та дотримання водіями правил безпеки дорожнього руху, містять істотні суперечності щодо швидкості керованого ОСОБА_7 автомобіля, відповідності його дій Правилам дорожнього руху та можливості уникнення зіткнення з автомобілем «Хонда Аккорд» під керуванням водія ОСОБА_13 .

Зокрема, висновком експерта №12-1/2835-23-3/291 від 17.02.2020 року встановлено, що виходячи з даних відеофайлів відеозапису системи відеоспостереження «Безпечне місто» та розмірних характеристик автомобіля «Хонда Аккорд», швидкість останнього складала 47,7км. та безпосередньо перед виникненням ДТП автомобіль «Хонда Аккорд» під керуванням ОСОБА_13 рухався перехрестям (перетнув «стоп-лінію» на червоний сигнал світлофора. В ситуації що склалась на дорозі безпосередньо перед ДТП водій автомобіля «Хонда Аккорд» ОСОБА_13 повинен був керуватись вимогами п.8.7.3(е), 8.10 ПДР України та експертами вбачається невідповідність вимогам п.8.7.3(е), 8.10 ПДР України. В ситуації що склалась на дорозі перед ДТП, водій ОСОБА_13 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом виконання вимог п.8.7.3(е), 8.10 ПДР України. Виходячи з даних відеофайлів відеозапису системи відеоспостереження «Безпечне місто» та розмірних характеристик автомобіля «Мерседес-Бенц Е220», швидкість його руху складала 123,88км/год. В ситуації, що склалась на дорозі безпосередньо перед ДТП, водій автомобіля «Мерседес-Бенц Е220» ОСОБА_7 повинен був керуватися вимогам п.12.2,12.3,12.4 ПДР України. Виходячи з даних відеофайлів відеозапису системи відеоспостереження «Безпечне місто» та матеріалів кримінального провадження та наданих на дослідження вихідних даних, безпосередньо перед виникненням ДТП автомобіль «Мерседес-Бенц Е220» під керуванням водія ОСОБА_7 рухався перехрестям (перетнув стоп-лінію) на зелений сигнал світлофора. В даній дорожній обстановці, експертами, з технічної точки зору, в діях водія ОСОБА_7 невідповідностей вимог п.12.2 ПДР України не вбачається, а відповісти на питання стосовно перебування невідповідностей п.12.3 та п.12.4 ПДР України в причинному зв`язку з виникненням ДТП, не представляється можливим. В даній дорожній обстановці експерти з технічної точки зору не можуть дати відповідь стосовно наявності чи відсутності у водія ОСОБА_7 технічної можливості уникнути зіткнення шляхом виконання п.12.3,12.4 ПДР України. Експертами з технічної точки зору, відповісти на питання стосовно перебування дій водія ОСОБА_7 в причинному зв`язку з виникненням ДТП не представляється можливим. З технічної точки зору, причиною ДТП є невідповідність дій водія автомобіля «Хонда Аккорд» ОСОБА_13 вимогам п.8.7.3(е), 8.10 ПДР України;

Висновком експерта №12-1/1362 від 15.06.2020 року встановлено, що в ситуації що склалася перед ДТП, водій автомобіля «Хонда-Аккорд» ОСОБА_13 повинен був керуватись вимогами п.8.7.3.(е),8.10 ПДР України; з експертної точки зору експертом вбачаються невідповідність водієм ОСОБА_13 вимогам п.8.7.3.(е),8.10 ПДР України. В ситуації що склалась, водій ОСОБА_13 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом виконання п.8.7.3.(е),8.10 ПДР України. В даній дорожній ситуації, в діях водія «Мерседес-Бенц Е220» ОСОБА_7 експертом з технічної точки зору невідповідностей вимогам п.12.2,12.3 ПДР України не вбачається, але вбачаються невідповідності вимогам п.12.4 ПДР України, які перебувають у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. В даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_17 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом виконання п.12.4 ПДР України. За умови руху автомобіля «Мерседес-Бенц Е220» із максимально дозволеною швидкістю 50км/год., автомобіль «Хонда-Аккорд» встигав віддалитись від місця зіткнення на безпечну швидкість. З технічної точки зору, причиною ДТП стало невідповідність дій водія ОСОБА_13 вимогам п.8.7.3.(е),8.10 ПДР України та невідповідність дій водія ОСОБА_7 вимогам п.12.4 ПДР України.

Висновком експерта №21-2829/2830 від 30.06.2021 року встановлено, що швидкість руху автомобіля «Мерседес-Бенц Е220» складала близько 80 км/год., та не встановлено технічної можливості водія автомобіля «Мерседес-Бенц Е220» уникнути зіткнення з автомобілем Хонда-Аккорд».

Висновком експерта №1559/20-25 від 30.07.2021 року не встановлено швидкість руху автомобіля «Мерседес-Бенц Е220» а також не встановлено технічної можливості у водія автомобіля «Мерседес-Бенц Е220» уникнути зіткнення.

У зв`язку з наявністю суперечностей у вищезазначених висновках експертиз щодо швидкості керованого ОСОБА_7 автомобіля, відповідності його дій Правилам дорожнього руху та можливості уникнення зіткнення з автомобілем «ХондаАккорд» під керуванням водія ОСОБА_13 , судом першої інстанції, за клопотанням прокурора, призначалась комплексна автотехнічна та фототехнічна експертиза, за результатами якої складено експертний висновок №21121/21122/22-52/21123/22-35 від 10.02.2023 року, яким встановлено:

- виходячи з наданого на дослідження відеозапису, розрахункова швидкість руху автомобіля «ХондаАккорд» на ділянці дороги складає 45 км/год. Автомобіль «ХондаАккорд» почав рух та здійснив виїзд на перехрестя на червоний сигнал світлофора;

- визначити швидкість руху автомобіля «Мерседес-Бенц Е220» перед ДТП з наданого відеозапису не видалось можливим. Виходячи з наданого на дослідження відеозапису, автомобіль «Мерседес-Бенц Е220» з`являється у кадрах відеозапису та рухається через перехрестя на зелений сигнал світлофора;

- у даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «ХондаАккорд» ОСОБА_13 не відповідали вимогам п.8.7.3.(е) ПДР України та перебувають в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. Водій автомобіля «ХондаАккорд» ОСОБА_13 мав технічну можливість попередити дане зіткнення шляхом виконання вимог п.8.7.3.(е) ПДР України;

- у даній дорожній обстановці водій автомобіля «Мерседес-Бенц Е220» ОСОБА_7 , з технічної точки зору, мав діяти у відповідності з вимогами п.12.4 ПДР України, а при виникненні небезпеки для його руху мав діяти у відповідності з вимогами п.12.3 ПДР України. Вирішити питання щодо відповідності дій водія автомобіля «Мерседес-Бенц Е220» ОСОБА_7 вимогам п.12.3.,12.4 ПДР України і вирішити питання щодо причинного зв`язку між його діями і виникненням даної ДТП, з технічної точки зору, не видається за можливе;

- вирішити питання, чи мав у даній дорожній обстановці водій автомобіля «Мерседес-Бенц Е220» ОСОБА_7 технічну можливість уникнути зіткнення із автомобілем «ХондаАккорд» у порядку виконання вимог п.12.3 ПДР України не видається можливими.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що результати комплексної судової фототехнічної та автотехнічної експертизи №21121/21122/22-52/21123/22-35 від 10.02.2023 року узгоджуються з іншими доказами, наведеними у вироку, в тому числі з показаннями свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які засвідчили про те, що автомобіль «Хонда Аккорд» д.н.з. НОМЕР_2 розпочав рух та виїхав на перехрестя на червоний сигнал світлофора, де відбулось його зіткнення з автомобілем «Мерседес-Бенц Е220», який в цей час рухався на дозволяючий зелений сигнал світлофора.

Як правильно встановив суд першої інстанції, дослідженими судом доказами підтверджується та стороною обвинувачення не заперечується те, що у даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП знаходяться дії водія автомобіля «Хонда Аккорд» ОСОБА_13 , який виїхав на перехрестя на забороняючий рух червоний сигнал світлофора та мав технічну можливість попередити дане зіткнення шляхом виконання вимог п.8.7.3.(е) ПДР України.

Разом з цим, враховуючи висновок комплексної судової фототехнічної та автотехнічної експертизи №21121/21122/22-52/21123/22-35 від 10.02.2023 року, показання свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність факту керування водієм ОСОБА_7 автомобілем Мерседес-Бенц Е220» з перевищенням дозволеної швидкості, яка складала щонайменше 123,88 км/год., та що його дії перебувають у прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що правильність висновку комплексної судової фототехнічної та автотехнічної експертизи №21121/21122/22-52/21123/22-35 від 10.02.2023 року сумніву не викликає, оскільки для експертного дослідження експертам надавались вихідні дані, здобуті за результатами проведеного досудового розслідування та дані, які були отримані внаслідок слідчого експерименту. Зокрема, предметом експертного дослідження були вихідні дані про те, що швидкість руху автомобіля «Мерседес-Бенц Е220» складала 123,88 км/год., а момент об`єктивного виникнення небезпеки для водія ОСОБА_7 до місця ДТП складала 20,5 м., проте такі дані експертами з технічної точки зору поставлені під сумнів.

Цим самим спростовуються апеляційні доводи прокурора та представника потерпілих про те, що висновок комплексної судової фототехнічної та автотехнічної експертизи №21121/21122/22-52/21123/22-35 від 10.02.2023 року є неналежним доказом, оскільки ним не вирішено питання відповідності дій водія автомобіля «Мерседес-Бенц Е220» ОСОБА_7 вимогам п.12.3.,12.4 ПДР України та наявності причинного зв`язку між його діями і виникненням даної ДТП.

Відповідно до п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.62 Конституції України, рішення Конституційного Суду України від 20 жовтня 2011 року № 12-рп/2011, статей 17, 373 КПК особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її винуватість не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком, який не може ґрунтуватися на припущеннях; при цьому ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватості особи поза розумним сумнівом.

Оцінивши всі докази, надані стороною обвинувачення, на предмет їх належності, допустимості та достовірності, а в сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції, з посиланням на положення ст.62 Конституції України, статті 17 КПК України, обґрунтовано, вмотивовано та на законних підставах дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом, що обвинувачений ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом Мерседес-Бенц Е220, допустив порушення п.п.1.3, 1.5, підпункту «б» п. 2.3 та п. 12.4 Правил дорожнього руху України, що спричинило загибель кількох людей, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.286 КК України.

Цим самим спростовуються апеляційні доводи прокурора та представника потерпілих про те, що оскаржуваний вирок суду є необґрунтованим та невмотивованим, оскільки суд не дав належну оцінку дослідженим доказам, а його висновки не відповідають фактичним обставинам провадження.

З огляду на викладене, апеляційним переглядом не встановлено істотних порушень судом вимог кримінального процесуального закону при розгляді даного провадження та неправильного застосування норм матеріального права, як на це посилаються апелянти у поданих апеляційних скаргах, а його висновки відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, колегія суддів залишає виправдувальний вирок суду без змін, а апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та представника потерпілих без задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Деснянського районного суду міста Києва від 11 серпня 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та представника потерпілих ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_11 , ОСОБА_12 - без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4