Справа № 138/1818/24
Провадження №:1-кп/138/202/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду обвинувальний акт з доданими матеріалами по кримінальному провадженню №0000265 від 09.06.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків Київської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною вищою освітою, не одруженого, має на вихованні неповнолітню дитину 2018 року народження, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Лейтенант ОСОБА_6 згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №117-ОС від 24.02.2023 проходить службу на посаді начальника 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » І категорії (тип «Б») Могилів-Подільського прикордонного загону, тобто ОСОБА_6 при виконанні службових завдань за своєю посадою постійно здійснює функції представника влади, у зв`язку з чим є службовою особою.

Згідно ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 указом Президента України № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу. Поряд з цим, згідно ст. 22 даного Закону, передбачено, що граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві), встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду до 60 років.

Пунктом 6 частини 1 статті 8 даного Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Враховуючи вказане, на період введення воєнного стану в Україні, на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до статей 7, 9 Закону України «Про прикордонний контроль» уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України перевіряють паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При чому обов`язково з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону, а також здійснюється перевірка за базами даних.

Так, 09.06.2024 близько 10 години 15 хвилин під час несення служби на пункті пропуску «Могилів-Подільський Отачь», який розташований за адресою Вінницька область, м. Могилів-Подільський, площа Соборна, 7, до кімнати проведення співбесід, з метою роз`яснення останньому підстав відмови у перетині державного кордону, начальником 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип «А») відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » І категорії (тип «Б») Могилів-Подільського прикордонного загону ОСОБА_6 був запрошений ОСОБА_5 . У подальшому, під час доведення ОСОБА_5 рішення про відмову у пропуску через державний кордон, останній, маючи на меті перетнути державний кордон України за будь-яких обставин та схилити ОСОБА_6 до вчинення неправомірних дій, а саме не складання відповідного рішення про відмову у пропуску через державний кордон, за відповідну винагороду, передав ОСОБА_6 кошти в сумі 2000 гривень двома купюрами по одній тисячі гривень, поклавши їх до файлу, в якому знаходилась копія довідки ВЛК, як винагороду за вказані незаконні дії.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.369 КК України надання службовій особі, неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням службового становища.

28 жовтня 2024 року між прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000265 від 09.06.2024, та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 470, 472 КПК України, в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 діючи добровільно, щиро каючись, беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в угоді та врученому йому обвинувальному акті, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, а також надав правдиві та детальні показання щодо обставин своєї кримінально-протиправної діяльності.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні суд також роз`яснив обвинуваченому його права, наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст. ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши угоду про визнання винуватості та надані суду документи, приходить до висновку, що зазначена угода підлягає затвердженню, враховуючи таке.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо нетяжких злочинів може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. В скоєному розкаюється.

Захисник вважає, що є усі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд вважає правильною правову кваліфікацію дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 369 КК України.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст.12 КК України є нетяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд встановив, що обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

Враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд погоджується з обраним сторонами угоди покаранням.

Таким чином, заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000265 від 09.06.2024, та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, укладену в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, зокрема, вимогам ст. 472 КПК України. Така угода не порушує прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, а відтак суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.,

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України арешт накладений на речовий доказ слід скасувати.

Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Грошові кошти на підставі п. 2 ч. 1 ст. 96-2 КК України конфіскувати.

Враховуючи викладене, керуючись ст.100,174, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 листопада 2024 року між прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000265 від 09.06.2024, та обвинуваченим ОСОБА_5 , укладену в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 369 КК України і обрати йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Скасувати арешт накладений на речові докази.

Речові докази: грошові кошти загальною сумою 2000 гривень, а саме дві купюри номіналом по 1000 гривень із ідентифікаційними номерами АС 9229676 та БЛ 0649172, які передані на зберігання АБ «Укргазбанк» в особі начальника відділення №220/01- ОСОБА_8 конфіскувати в дохід держави.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1