25.07.2024 Єдиний унікальний № 371/1047/24
провадження № 1-кс/371/290/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

25 липня 2024 року м. Миронівка

ЄУН 371/1047/24

Провадження № 1-кс/371/290/24

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000099, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 липня 2024 року за ч. 1 ст. 190 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Дізнавач звернувся з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000099, в межах якого встановлюються обставини заволодіння чужими мобільним телефоном шляхом обману.

Клопотання обґрунтовано тими обставинами, що невідома особа шляхом обману заволоділа мобільним телефоном марки «Redmi 9A», 2/32 Gb, синього кольору, належним потерпілій.

Майно у виді мобільного телефону марки «Redmi 9A», 2/32 Gb, синього кольору було передано дізнавачу 22 липня 2024 року.

За позицією дізнавача переданий матеріальний об`єкт мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки, ймовірно, є предметом, що став об`єктом кримінально протиправних дій.

Згідно з положеннями ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дізнавач та власник майна, про арешт якого заявлено клопотання, про розгляд клопотання повідомлені належно, в судове засідання не з`явилися. Їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Оцінка наданих матеріалів вказує на наявність підстав для задоволення клопотання.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є, в тому числі, забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 даної норми встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено наступні обставини.

22 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099 внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, розпочато досудове розслідування.

Ці обставини підтверджені даними Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В ході досудового розслідування встановлено, що потерпіла ОСОБА_3 12 липня 2024 року перебувала за місцем свого проживання. Близько 10 години ранку до її будинку зайшла знайома, з якою вони удвох вживати алкогольні напої, знайома залишилась на ночівлю в її будинку. Прокинувшись 13 липня 2024 року, вона почала користуватись власним мобільним телефоном марки «Redmi 9A», 2/32 Gb, синього кольору в чохлі чорного кольору з встановленою сім-картою оператора «Водафон», мобільний номер НОМЕР_1 . В цей час знайома попросила в неї вказаний мобільний телефон з метою здійснення телефонного дзвінка. Вона погодилась та віддала знайомій власний мобільний телефон, після чого знайома повідомила, що сходить до магазину та не повернулась.

Майно у виді мобільного телефону, що стало об`єктом кримінально протиправних дій, на вимогу слідчого, було добровільно видано особою, яка, ймовірно, причетна до заволодіння чужим майном.

Ознаки переданого майна детально зафіксовані в протоколі огляду предмета від 22 липня 2024 року: мобільний телефон марки «Redmi 9A», 2/32 Gb, синього кольору в чорному чохлі, імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 з встановленою сім-картою оператора «Водафон», мобільний номер НОМЕР_1 .

Результати огляду, згідно з правилами ч. 1 ст. 104 КПК України, зафіксовані у протоколі огляду предмета.

На підтвердження встановлених обставин кримінального правопорушення, слідчим до клопотання додано копії: заяву ОСОБА_3 від 22 липня 2024 року, протоколу допиту потерпілої ОСОБА_3 від 22 липня 2024 року, заяви про добровільну видачу майна від 22 липня 2024 року, протоколу огляду предмета від 22 липня 2024 року, ілюстративної таблиці до протоколу огляду предмета від 22 липня 2024 року, пояснень від 22 липня 2024 року.

Постановою дізнавача переданий матеріальний об`єкт долучено до кримінального провадження як речовий доказ та передано на зберігання до камери схову речових доказів Відділу поліції № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області.

Такі обставини підтверджені даними постанови дізнавача від 22 липня 2024 року.

Згідно приписів ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Передане слідчому майно належить ОСОБА_3 , є таким, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно, ймовірно, є предметом кримінального правопорушення.

Вказане майно, згідно ст. 98 КПК України, може бути розцінено як речовий доказ вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є запобігання можливості його використання, оскільки існує відповідний ризик.

Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження використання майна, інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

Обставини, які досліджені під час розгляду клопотання та оцінені відповідно до вимог статті 94 КПК України, свідчать про обґрунтованість клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання дізнавача у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000099, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 липня 2024 року за ч. 1 ст. 190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на матеріальний об`єкт:

Мобільний телефон марки «Redmi 9A», 2/32 Gb, синього кольору в чорному чохлі, імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 з встановленою сім-картою оператора «Водафон», мобільний номер НОМЕР_1 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню та виконується слідчим, дізнавачем, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1