УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року

м. Київ

Справа № 462/589/20

Провадження № 51 - 4219 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 26 лютого

2024 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 05 червня 2024 року,

встановив:

Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 26 лютого 2024 року, залишеним без зміни ухвалою Львівського апеляційного суду від 05 червня

2024 року, ОСОБА_4 засуджено за ст. 366 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4 250 грн, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими функціями, на строк 1 рік. На підставі ст. 49

КК України ОСОБА_4 звільнено від призначеного покарання у зв`язку

із закінченням строків давності.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд вищевказаних судових рішень в касаційному порядку.

Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427

КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення

її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,

у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами

для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами

при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Так, в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України захисник у своїй касаційній скарзі, хоч і зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, незаконність та необґрунтованість судових рішень,

проте не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень

ст. 438 ч. 1, статей 412, 413 КПК України.

Крім того, касаційна скарга не містить посилань на обставини, які не були враховані судом апеляційної інстанції під час постановлення ним рішення, а відповідно

до цього й на порушення норм матеріального і процесуального права, які, на думку захисника, були порушені місцевим та апеляційним судами.

Також у поданій скарзі захисник не зазначає в чому полягає незаконність ухвали апеляційного суду, які конкретно порушення закону в силу ст. 419 КПК України,

на його думку, було допущено цим судом, які доводи його апеляційної скарги суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання

про відкриття касаційного провадження.

Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката

ОСОБА_5 без руху.

Встановити захиснику ОСОБА_5 п`ятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3