Справа № 991/9894/24
Провадження 1-кс/991/9941/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 від 06.09.2024 у кримінальному провадженні № 0000380 від 20.10.2016,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , в якій він просив: 1) скасувати постанову прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 від 06.09.2024 у кримінальному провадженні № 0000380 від 20.10.2016 про часткове задоволення клопотання захисника від 02.09.2024; 2) зобов`язати прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 повторно розглянути клопотання про допит свідка за вих.№17570135 від 02.09.2024; 3) зобов`язати прокурора провести допит свідка за клопотанням захисника від 02.09.2024 за вих.№17570135.

В обґрунтування скарги адвокат послався на те, що у провадженні Національного антикорупційного бюро України знаходиться кримінальне провадження №0000380 від 20.10.2016, в рамках якого ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

02.09.2024 засобами електронного зв`язку адвокат ОСОБА_3 направив прокурору клопотання від 02.09.2024 про допит в якості свідка детектива НАБУ ОСОБА_7 (вих. №17570135).

11.09.2024 захисник отримав відповідь на клопотання, а саме постанову прокурора від 06.09.2024 про часткове задоволення клопотання захисника. У той же час, цією постановою від 06.09.2024 прокурор постановив направити клопотання захисника детективам Управління внутрішнього контролю НАБУ (далі - УВК НАБУ) на розгляд, тобто до іншого органу досудового розслідування та в межах іншого кримінального провадження, а саме - №0000372 від 11.11.2022, до якого прокурор не має жодного відношення та не є прокурором групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво в ньому. Таким чином, на переконання сторони захисту, прокурор фактично прийняв рішення, яке не передбачене нормами КПК України, оскільки прокурор направив клопотання захисника, подане в межах одного кримінального провадження, на розгляд до іншого органу досудового розслідування в межах іншого кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним захисник звернувся до слідчого судді з даною скаргою на постанову прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 від 06.09.2024, в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України.

В судових засіданнях адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скаргу підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити.

У запереченнях прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 зазначив, що подана адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 скарга задоволенню не підлягає, оскільки клопотання про проведення допиту особи у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016 (зареєстроване за вх.№13144-24 від 03.09.2024) розглянуто, про що свідчить постанова від 06.09.2024. Вказана постанова направлена заявнику. Прокурор додав, що зі змісту клопотання вбачається, що питання для допиту детектива ОСОБА_7 не стосуються предмету доказування у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016 та обставини, які хоче встановити сторона захисту шляхом його допиту, стали відомі ОСОБА_7 через виконання ним функцій слідчого у кримінальному провадженні, тобто фактично є показами з чужих слів, отже будуть недопустимими доказами. Натомість, ці обставини можуть бути з`ясовані у кримінальному провадженні №0000372 від 11.11.2022. Окрім того прокурор зазначив, що в п. IV прохальної частини скарги адвокат просить слідчого суддю зобов`язати прокурора провести допит свідка. Проте, така вимога напряму протирічить позиціям Верховного Суду та у разі задоволення цієї вимоги адвоката слідчий суддя всупереч нормам КПК України вже фактично сам замість прокурора розгляне клопотання адвоката. Таким чином, у своїй скарзі адвокат ОСОБА_3 прямо просить слідчого суддю постановити рішення, яке не передбачено кримінальним процесуальним законом. При цьому прокурор зазначив, що 03.10.2024 у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016 прийнято рішення про завершення досудового розслідування, матеріали досудового розслідування відкриті стороні захисту, тобто, з урахуванням положень ст. 5 КПК України, станом на цей час неможливе проведення слідчих дій стороною обвинувачення для отримання будь-якої інформації, яка може мати доказове значення у кримінальному провадженні. Таким чином допит особи як свідка неможливий. Тож, з урахуванням таких обставин, клопотання адвоката ОСОБА_3 було частково задоволено, про що 06.09.2024 винесена відповідна постанова уповноваженою особою у справі. З огляду на викладене, прокурор просив: 1). розглянути скаргу без участі прокурора; 2). врахувати заперечення; 3). винести ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на постанову від 06.09.2024.

На судовий розгляд прокурор не з`явився.

Положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України встановлено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За наведеного слідчий суддя визнав за можливе здійснювати розгляд скарги за відсутності прокурора, з врахуванням поданих ним заперечень.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторони захисту, дослідивши подані прокурором заперечення, перевіривши надані учасниками матеріали, дійшов таких висновків.

За змістом ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Згідно зі ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора визначений главою 26 Кримінального процесуального кодексу України - параграф 1, статті 303-308 КПК України.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, розглядаються слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням відповідних положень глави 26 цього Кодексу. За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора слідчий суддя постановляє ухвалу, передбачену ч. 2 ст. 307 КПК України.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

У той же час, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Встановлено, що в межах кримінального провадження №0000380 від 20.10.2016, ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

В рамках даного кримінального провадження, до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури надійшло клопотання від 02.09.2024 (вих. №17570135) адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про проведення слідчої дії - допиту як свідка детектива НАБУ ОСОБА_7 .

Таке клопотання зареєстроване в САП 03.09.2024 за вх. №13144-24.

У клопотанні сторона захисту просила провести слідчу (розшукову) дію - допит свідка, а саме детектива Національного бюро Третього відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_7 щодо обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, у тому числі, щодо обставин проведення НСРД 21.10.2020 (яким чином отримано доступ до листування; яким чином детектив подолав двофакторну аутентифікацію без довіреного пристрою та доступу до іноземного номера телефону; як детектив може пояснити обставини, які встановлені експертизами, що надав ОСОБА_5 ; що відомо детективу про передання ОСОБА_8 незаконно здобутого листування до НАБУ для легалізації, а також щодо інших питань) та складання протоколу за вих. №7362т від 21.10.2020 за результатами проведення НСРД зняття інформації з електронних інформаційних систем за ідентифікатором ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016.

Постановою прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 від 06.09.2024 клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про проведення слідчої дії - допиту як свідка особи у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016 (вх. №13144-24 від 03.09.2024) - задоволено частково та таке клопотання захисника направлено до Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України для вирішення питання щодо допиту ОСОБА_7 у якості свідка.

В обґрунтування свого рішення, прокурор зазначив, що адвокатом ОСОБА_3 не надано будь-яких відомостей щодо погодження можливості допиту свідка в іншому місці, яке не є місцем досудового розслідування, а також не заначено контактні дані та адреса, за якими можливо з`ясувати місцезнаходження та здійснити виклик ОСОБА_7 . Поряд з цим, прокурор вказав, що допит детектива НАБУ ОСОБА_7 фактично з цих же питань, які зазначені у клопотанні захисника, запланований у кримінальному провадженні №0000372 від 11.11.2022, яке розслідується детективами Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Поряд з цим прокурор додав, що наразі досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016 зупинене, а тому відповідно до ч. 5 ст. 280 КПК України після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшуковик) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного. У той же час, у клопотанні адвокат не підіймає питання поновлення проведення досудового розслідування. За таких обставин, як зазначив прокурор, відсутні процесуальні підстави для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про проведення слідчої дії - допиту як свідка особи у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016. При цьому у резолютивній частині постанови прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 від 06.09.2024 у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016, зазначив: 1)клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про проведення слідчої дії - допиту як свідка особи у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016 (вх. №13144-24 від 03.09.2024) - задовольнити частково; 2)для вирішення питання щодо допиту ОСОБА_7 у якості свідка клопотання направити до Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Сторона захисту вважає, що прокурор фактично прийняв рішення, яке не передбачене КПК України, оскільки направив клопотання захисника на розгляд до іншого органу досудового розслідування в межах іншого кримінального провадження. Таким чином, на переконання сторони захисту, прокурор очевидно вийшов за межі своїх повноважень.

У відповідності до вимог статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Таким чином, після подання стороною захисту клопотання, в порядку ст. 220 КПК України про виконання будь-яких процесуальних дій - у слідчого/прокурора виникає обов`язок розглянути таке клопотання в строк не більше трьох днів з моменту його подання, і задовольнити його за наявності відповідних підстав, а у разі відмови в задоволенні клопотання (повної, часткової) винести вмотивовану постанову, копію якої вручити особі (у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надіслати їй).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до вимог ст. 37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Поряд з цим, згідно ч. ч. 2, 3 ст. 37 КПК України встановлено, що прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті. Якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

Таким чином під час судового розгляду встановлено, що захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до прокурора САП ОСОБА_6 із клопотанням від 02.09.2024 (вих. №17570135) про проведення слідчої дії - допиту у якості свідка детектива НАБУ ОСОБА_7 в межах кримінального провадження №0000380 від 20.10.2016.

Отже, клопотання подане в порядку ст. 220 КПК України у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016, де адвокат ОСОБА_3 представляє інтереси та здійснює захист ОСОБА_5 , який має статус підозрюваного у такому кримінальному провадженні.

Як вбачається із наданих до суду матеріалів, прокурор третього відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 є старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016.

Таким чином, за вимогами ч. 1 ст. 220 КПК України, після надходження клопотання від захисника підозрюваного у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016, прокурор зобов`язаний розглянути таке клопотання в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити його за наявності відповідних підстав, а у разі відмови в задоволенні клопотання (повної чи часткової) винести вмотивовану постанову, копію якої вручити особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надіслати їй.

З наданих матеріалів вбачається, що прокурор виніс постанову від 06.09.2024, якою, як зазначено в резолютивній частині постанови клопотання задовольнив частково та направив таке клопотання до Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України для вирішення питання щодо допиту ОСОБА_7 у якості свідка.

Отже, прокурор прийняв рішення про направлення клопотання, поданого в рамках кримінального провадження №0000380, до іншого органу досудового розслідування для вирішення питання про допит свідка в рамках кримінального провадження №0000372, що очевидно свідчить про те, що клопотання захисника прокурором належним чином не розглянуте та рішення щодо ініційованого захисником питання про допит в якості свідка детектива НАБУ ОСОБА_7 саме в межах кримінального провадження №0000380 прокурором не прийняте, жодних відомостей про це резолютивна частина постанови прокурора від 06.09.2024 не містить.

За вимогами закону, що встановлені ст. 220 КПК України, прокурор мав розглянути клопотання захисника та за результатом розгляду: задовольнити клопотання за наявності підстав або відмовити в задоволенні клопотання (повністю або частково) з винесенням вмотивованої постанови.

Проте з оскаржуваної постанови прокурора вбачається, що остаточне рішення за результатом розгляду клопотання не прийняте.

Водночас слушними є доводи сторони захисту про те, що прокурор може давати доручення слідчому, органу досудового розслідування на проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення виключно у межах кримінального провадження, у якому прокурор має повноваження процесуального керівника.

Натомість, прокурор постановою від 06.09.2024 фактично надав доручення слідчим іншого органу досудового розслідування в межах іншого кримінального провадження, не будучи процесуальним керівником таких слідчих.

Із наданих до суду матеріалів, у тому числі доданих до заперечень прокурора, не вбачається що прокурор САП ОСОБА_6 здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000372 від 11.11.2022, яке розслідується детективами Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання захисника від 02.09.2024 належним чином, як того вимагають положення ст. 220 КПК України, прокурором не розглянуте та рішення, передбачене нормами КПК України, за результатом такого розгляду прокурором не прийняте.

Зазначене не заперечує і сам прокурор. Так, у поданих до суду запереченнях, прокурор САП ОСОБА_6 , серед іншого зазначив, що «…в п. IV прохальної частини скарги адвокат просить слідчого суддю зобов`язати прокурора провести допит свідка. Проте, така вимога напряму протирічить позиціям Верховного Суду. У разі задоволення цієї вимоги адвоката слідчий суддя всупереч нормам КПК України вже фактично сам замість прокурора розгляне клопотання адвоката. Тобто, з урахуванням ст. 36 КПК України, задоволення або відмова в задоволенні такого звернення захисника під час досудового слідства відноситься до дискреційних повноважень прокурора, але ніяк не слідчого судді».

Поряд з цим, доводи прокурора відносно того, що розслідування у кримінального провадження №0000380 від 20.10.2016 вже завершено, а сторонам відкриті матеріали у порядку ст. 290 КПК України, не заслуговують на увагу, оскільки вказане не позбавляє прокурора обов`язку належним чином розглянути клопотання сторони захисту, подане в порядку ст. 220 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про зобов`язання вчинити певну дію.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що постанова прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 від 06.09.2024 підлягає скасуванню, а тому відповідно до ст. 307 КПК України, слід зобов`язати прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 повторно розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 за вих. № 17570135 від 02.09.2024 у кримінальному провадженні № 0000380 від 20.10.2016.

Водночас слушними є доводи прокурора про те, що вимога захисника, зазначена у прохальній частині скарги - зобов`язати прокурора провести допит свідка за клопотанням захисника від 02.09.2024 за вих.№17570135 є передчасною, тож не розглядається слідчим суддею, оскільки за результатом судового розгляду скарги встановлено неналежний розгляд клопотання, що очевидно потребує повторного розгляду такого клопотання прокурором.

Керуючись статтями 7, 9, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Постанову прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 від 06.09.2024 - скасувати.

Зобов`язати прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 повторно розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 за вих. № 17570135 від 02.09.2024 у кримінальному провадженні № 0000380 від 20.10.2016.

У задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1