Справа № 133/164/24
Ухвала

Ім`ям України

14 листопада 2024 року м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000508, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Димерка Броварського району Київської області, громадянина України,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області 04.11.2024 на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 30.10.2024 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових за №0000508 від 02.10.2023, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України.

Цей обвинувальний акт направлено згідно із поданням голови Козятинського міськрайонного суду ОСОБА_6 про направлення обвинувального акту до іншого, найбільш територіально наближеного, суду на підставі ст. 34 КПК України через неможливість утворення складу суду для розгляду,

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2024 цей обвинувальний акт переданий на розгляд судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 05.11.2024 вказане кримінальне провадження призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні в приміщенні Калинівського районного суду Вінницької області на 11 год. 00 хв. 12 листопада 2024 року.

У підготовчому судовому засіданні 12.11.2024 прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 подано клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів.

Це клопотання мотивовано тим, що 09.02.2023 наказом командира військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_4 призначеного наказом Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 31.01.2023 № 56-РС на посаду командира 3 спеціального відділення 1 спеціального взводу 3 спеціальної роти військової частини НОМЕР_2 , зараховано до списків особового складу указаної військової частини, постановлено на усі види забезпечення.

Старший солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем, згідно до ст. ст. 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно й чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки й додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників).

Статтями 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, окрім іншого, що військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України, окрім іншого, передбачено, що кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом.

Так, 24.02.2022 Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» №65/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової й мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошено проведення загальної мобілізації на території України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні уведено воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023 та триває по теперішній час.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 старший солдат ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 24.09.2023 близько 15 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов в приміщення магазину «ЕВА» № 2157 за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «РУШ» (юридична адреса: АДРЕСА_2 , код ЄРДПОУ 32007740).

Перебуваючи в приміщенні магазину «ЕВА», ОСОБА_4 реалізовуючи свій умисел на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно та таємно, з корисливих мотивів, під час воєнного стану, викрав з полиць у торговому залі магазину «ЕВА» № 2157 гель для душу «Nivea», зволоження та догляд, 750 мл., вартістю відповідно до висновку експерта від 06.10.2023 № СЕ-19/102-23/17425-ТВ 174 (сто сімдесят чотири) гривні 97 копійок та капсули для прання «Tide», альпійська свіжість, 12 шт., вартістю відповідно до висновку експерта від 06.10.2023 № СЕ-19/102-23/17425-ТВ 194 (сто дев`яносто чотири) гривні 86 копійок після чого з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши власнику матеріальну шкоду на загальну суму 369 (триста шістдесят дев`ять) гривень 83 копійки.

Крім того, 01 жовтня 2023 року близько 16 годин 20 хвилин, ОСОБА_4 , прийшов в приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_1 , та помітивши на одному із столів біля каси кафе мобільний телефон Samsung Galagy A04 об`ємом оперативної пам`яті 3 Gb, об`ємом внутрішньої пам`яті 32 Gb, кольору-Black, вартістю відповідно до висновку експерта від 20.10.2023 № СЕ-19/102-23/18098-ТВ 4633 (чотири тисячі шістсот тридцять три) гривні 34 копійки, у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення та усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, виконуючи свій злочинний намір, переслідуючи особисті корисливі мотиви, діючи умисно забрав вище вказаний мобільний телефон та поклав його до кишені своїх штанів та відразу вийшов з приміщення кафе та попрямував у напрямку залізничного вокзалу м. Козятин через пішохідний міст для подальшого прослідування у м. Київ на електропотязі щоб продати вище вказаний мобільний телефон на ринку поблизу залізничної станції «Караваєві дачі». Прибувши на вказану станцію ОСОБА_4 продав вище вказаний мобільний телефон невідомому чоловіку за грошові кошти у сумі 280 гривень та в подальшому грошові кошти ОСОБА_4 витратив на власні потреби, а саме придбання продуктів харчування та алкогольних напоїв.

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 4633 (чотири тисячі шістсот тридцять три) гривні 34 копійки.

Крім того, 20 жовтня 2023 року близько 14 годин 00 хвилин, ОСОБА_4 , приїхавши за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 на таксі, та не маючи грошових коштів для розрахунку за надані йому послуги ОСОБА_4 попросив у своєї мами ОСОБА_8 300 гривень на, що вона відмовила. Після чого ОСОБА_8 вийшла із квартири та пішла на вулицю по своїх справах, а у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення та усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, виконуючи свій злочинний намір, переслідуючи особисті корисливі мотиви, діючи умисно взяв мікрохвильову піч марки VEGAS моделі VMO-3020 WL, білого кольору, об`ємом 20 літрів, потужністю 700 Вт, шириною - 45,1 см, висотою - 25,65 см, глибиною - 34,2 см, вартістю відповідно до висновку експерта від 26.10.2023 № СЕ-19/102-23/18689-ТВ 2000 (дві тисячі гривень) гривень 00 копійок, яка належала ОСОБА_8 та пішов з нею у напрямку м. Козятин для того щоб продати її або здати до ломбарду та виручені грошові кошти витратити для власних потреб.

Ідучи по ринку «Хлібодар», що розташований у АДРЕСА_1 ОСОБА_4 зустрів раніше не знайомого йому чоловіка ОСОБА_9 та запропонував йому придбати дану мікрохвильову піч на, що ОСОБА_9 погодився та придбав вище вказану мікрохвильову піч за грошові кошти у сумі 500 гривень.

В подальшому грошові кошти ОСОБА_4 потрапив на власні потреби, а саме придбав продукти харчування та алкогольні напої.

Таким чином, діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_8 заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі гривень) гривні 00 копійки.

Крім того, 02 січня 2024 року близько 17 години 45 хвилин, ОСОБА_4 , підійшов до приміщення торгового ларьку « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_4 , та помітив за вікном торгового прилавку на полиці з товарами мобільний телефон Redmi 8А модель М1908С3КG об`ємом оперативної пам`яті 2 Gb, об`ємом внутрішньої пам`яті 32 Gb, кольору-Red, вартістю відповідно до довідки вартості 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок, який належить продавцю торгового закладу ОСОБА_10 , мешканці АДРЕСА_5 .

В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення. Усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, виконуючи свій злочинний намір, в присутності власника майна, переслідуючи особисті корисливі мотиви, діючи умисно ОСОБА_4 через відкритий віконний отвір у вітрині ларька для обслуговування клієнтів закладу, шляхом просовування руки та частини тіла в віконний отвір опосередковано проник до приміщення, де з полиці відкрито викрав вище вказаний мобільний телефон та, не реагуючи на вимоги власника майна зупинитись та припинити протиправні дії, вибіг на АДРЕСА_1 , де став переховуватись.

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

Винуватість ОСОБА_4 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Під час з`ясування даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Так, ОСОБА_4 засуджувався, проте на шлях виправлення ОСОБА_4 не став, вчинив новий злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України. Кримінальне провадження № 0000047 від 17.02.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 перебуває на розгляді в Козятинському міськрайонному суді.

Окрім цього ОСОБА_4 , самовільно залишив військову частину14 квітня 2023 року.

Третім слідчим відділом Територіального управління ДБР, розташованому у м. Києві 24.08.2023 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001443 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за фактом самовільного залишення військової частини.

Таким чином, існує ризик, що перебуваючи на свободі ОСОБА_4 може вчиняти інші злочини.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 не працює, тобто не має законних джерел доходів для забезпечення свого існування, що також свідчить про наявність ризику повторного вчинення кримінальних правопорушень.

Також, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , йому відоме місце проживання потерпілих і свідків, існує ризик, що перебуваючи на свободі ОСОБА_4 може впливати на них.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за який відповідно до ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та відповідно до ч. 4 ст. 186 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, лише запобіжний захід у виді тримання під вартою може запобігти встановленим ризикам і забезпечити виконання ним його процесуальних обов`язків.

У підготовчому судовому засіданні прокурор Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав та просив задовільнити. У обґрунтування необхідності продовження строку тримання під вартою вказав те, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягується не вперше, постійного місця роботи не має, може переховуватись від органу досудового розслідування, суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків оскільки знає, де вони живуть.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував, просив зменшити розмір визначеної йому застави попереднім судовим рішенням, визначивши її мінімальний розмір, встановлений законом.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 підтримав позицію підзахисного, проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою не заперечував.

Заслухавши думку сторін, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких умисних злочинів, насильницького злочину, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України. Санкціями цих статей передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми та від семи до десяти років відповідно.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19.07.2024 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових за №0000508 від 02.10.2023, застосовано щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з 19.07.2024 по 16.09.2024 включно. Визначено заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 151400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень 00 коп, після внесення якої обвинувачений ОСОБА_4 звільняється з-під варти під заставу. У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки прибувати на виклики уповноважених осіб органу досудового слідства та суду; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу суду; повідомляти прокурора та/або суд про зміну свого місця проживання та роботи, носити електронний засіб контролю.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 16.09.2024 у цьому кримінальному провадженні продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів. Строк дії цієї ухвали закінчується.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених пунктами 1-5 ч. 1 ст.177 КПК України, судом встановлено, що доводи прокурора, викладені в клопотанні, є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових за №0000339 від 12.09.2024, надійшов до Калинівського районного суду Вінницької області 29.10.2024, для розгляду матеріалів кримінального провадження необхідний додатковий час, а тому строк тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали, згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини справи виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Клопотання прокурора узгоджується з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначене, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

За таких умов, суд приходить до висновку про необхідність продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Зазначені висновки суду засновані, перед усім, на тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів, у вчиненні умисного злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, не вперше притягується до кримінальної відповідальності, ніде не працював, соціально стримуючих факторів не має, у зв`язку з цим, є підстави вважати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам, що вказує на те, що, перебуваючи на волі, він може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому, вказані підстави виключають об`єктивну можливість щодо застосування до обвинуваченого інших запобіжних заходів.

З врахуванням вищенаведеного, а також шляхом перевірки всіх обставин, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування цього виняткового запобіжного заходу, суд приходить до висновку про необхідність продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів, так як більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_4 скоїв злочин в умовах воєнного стану, покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в інкримінованих йому злочинах (у виді позбавлення волі на строк до 10 років), а також те, що на теперішній час в Україні введено воєнний стан, тому обвинувачений може переховуватися від органу досудового розслідування та в зв`язку із воєнним станом вживати заходів щодо неконтрольованого перетину кордону України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Тому, інші заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ч. 2 ст. 131 КПК України, а також більш м`які запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, є недостатніми для забезпечення досягнення дієвості цього провадження, а також забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 та для запобігання ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Положеннями ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Враховуючи наведені положення КПК України, обставини вказаного кримінального провадження, майновий стан обвинуваченого, суд вважає за можливе визначити йому заставу у 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90840 грн., який на думку суду є співмірним майновому стану обвинуваченого та розумним з огляду на обставини кримінального правопорушення.

На переконання суду, альтернативний запобіжний захід у виді застави у зазначеному розмірі буде достатнім стимулюючим фактором, який би обвинувачений або інша особа (заставодавець) боялася б втратити внаслідок невиконання процесуальних обов`язків. Такий розмір застави є розумним з огляду на необхідність виконання завдань кримінального провадження та не є завідомо непомірним для обвинуваченого.

Крім того, в порядку ч. 5 ст. 194 КПК України, при визначенні альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у зв`язку із встановленням ризиків перешкоджання кримінальному провадженні, суддя вважає за необхідне покласти на обвинуваченого такі обов`язки: прибувати до суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за їх наявності).

Такі обов`язки за своїм характером не будуть занадто обтяжливими для ОСОБА_4 і здатні запобігти реалізації встановлених вище суддом ризиків.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст. ст. 32, 131, 132, 176 178, 183-184, 193-194, 196-197, 199, 201, 314, 315, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000508, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2023, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст. 186 КК України, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , задовільнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, продовжити строком на 60 (шістдесят) днів, а саме: з 12 листопада 2024 року по 10 січня 2025 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_4 утримувати під вартою у слідчому ізоляторі Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)», куди невідкладно надіслати копію цієї ухвали для виконання.

Усні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про зменшення раніше визначеного розміру застави задовільнити частково.

Змінити раніше визначений розмір застави, визначивши його у межах 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90840 грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок отримувача: UA0000401, банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26286152, код банку отримувача (МФО) 820172, призначення платежу: застава, номер та дата ухвали суду, кримінальне провадження, прізвище, ім`я, по-батькові платника застави.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

В разі внесення застави покласти на обвинуваченого наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за їх наявності).

Роз`яснити обвинуваченому положення п.п. 8, 10 ст.182 КПК України, згідно з якими у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 10 січня 2025 року.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію ухвали про продовження застосування запобіжного заходу вручити обвинуваченому ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 14.11.2024.

Суддя