Справа № 953/2671/24
н/п 1-кс/953/8244/24

"12" листопада 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року № 622, зберігання бойових припасів здійснюється відповідно до дозвільної системи, яка є особливим порядком виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.
Відповідно до положень додатку № 1 затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 року № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 14, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 576, п.п. 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року № 622, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України. Право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.
Досудовим розслідуванням встановлено, що Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжено.
Також Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 в Україні оголошено проведення загальної мобілізації до Збройних Сил України, з урахуванням чого запроваджено обмеження виїзду за межі України громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років.
Так, в період часу з 15.03.2022 по теперішній час, ОСОБА_6 проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , обіймає військове звання солдата та перебуває на посаді водія 1 мінометного взводу мінометної батареї. Проходячи військову службу ОСОБА_6 в складі 1 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, приблизно з березня 2022 року та в невстановленому місці привласнив, та почав зберігати за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельних ділянках по АДРЕСА_2 без передбаченого законом дозволу військове майно:
Вищезазначені речі та предмети ОСОБА_6 вирішив привласнити собі та зберігати за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .
В подальшому ОСОБА_6 будучи обізнаним про те, що зазначені предмети мають в своєму складі вибухову речовину та конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, або є вогнепальною зброєю та боєприпасами до неї, а також всупереч передбаченого законом дозволу, в порушення правового режиму поводження зі зброєю, визначений п.п. 1, 2 ст. 9 постанови КМУ № 576 від 12.10.1992 року «Про затвердження Положення про дозвільну систему», розділу 14 п.14.1, розділу 15 п.15.1 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, не пізніше 12.10.2023 року, точної дати та часу перевіз та вирішив незаконно зберігати за своєю адресою мешкання на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 без передбаченого законом дозволу, а також на території земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 на ділянках 16,18.
04 листопада 2024 року прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони надано доручення слідчому у кримінальному провадженні, у порядку ст. 290 КПК України, щодо повідомлення підозрюваному, захиснику підозрюваного та потерпілому о завершенні досудового розслідування та надання їм доступу до матеріалів досудового розслідування.
04.11.2024 року підозрюваному ОСОБА_6 за участі його захисника-адвоката ОСОБА_8 повідомлено про завершення досудового розслідування та про відкриття матеріалів кримінального провадження, отримано від прокурора доручення на відкриття матеріалів іншій стороні, повідомлено завершення досудового розслідування та про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів, надано доступу до матеріалів досудового розслідування у 5-ти томах, в прошитому, пронумерованому вигляді з відповідними описами, речовими доказами, оптичними носіями інформації та флеш накопичувачами, а також відкрито протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування про що належним чином повідомлено захисника-адвоката ОСОБА_8 .
Підозрюваному та його захиснику забезпечено належні умови для реалізації права на доступ до матеріалів, можливість скопіювати чи відобразити іншим чином будь-які речові докази і документи досудового розслідування без будь-яких обмежень в часі.
04.11.2024 підозрюваний ОСОБА_6 разом із захисником-адвокатом ОСОБА_8 відмовились від ознайомлення з матеріалами, останнім повідомлено про надання можливості ознайомлення без обмежень у часі 04.11.2024 з усіма матеріалами.
05.11.2024 без обмежень у часі, у телефонній бесіді захисник ОСОБА_8 повідомив, що він розірвав договір про надання правничої допомоги із ОСОБА_6 за ініціативою останнього, та надіслав необхідні документи, що підтверджують даний факт. Також, пізніше 05.11.2024 в телефонній бесіді ОСОБА_6 повідомив, що відмовляється від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, з особистих причин.
06.11.2024 підозрюваний ОСОБА_6 без обмежень у часі, був повідомлений у телефонній бесіді про необхідність прибуття до СУ ГУНП в Харківській області на виклик слідчого, проте відмовився від прибуття, а також відмовився від ознайомлення із матеріалами справи.
07.11.2024 підозрюваний ОСОБА_6 без обмежень у часі, прийшов на виклик за повісткою, щодо виконання вимог ст. 290 КПК України, проте проходити ознайомлюватись із матеріалами справи відмовився.
Станом на 07.11.2024 підозрюваному ОСОБА_6 надано можливість для ознайомлення із матеріалами справи без обмежень у часі. На неодноразові виклики слідчого для ознайомлення не з`явився, ознайомленням із матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК зволікає та нехтує.
Таким чином, підозрюваним ОСОБА_6 допущено зволікання при ознайомленні з матеріалами досудового розслідування, чим порушуються вимоги ст. 28 КПК України, щодо виконання процесуальних дій у розумні строки.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, та просили встановити строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження до 14.11.2024.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, зазначивши, що від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження вони не відмовлялись, а навпаки готові у будь-який час ознайомитись з ним. При цьому, захисник зазначив, що матеріали кримінального провадження сфальсифіковані.
Слідчий суддя, вислухавши думки учасників процесу, вивчивши надані докази, приходить до висновку по наявність правових підстав до задоволення клопотання сторони обвинувачення, виходячи з наступного.
10 вересня 2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушеня (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
10 вересня 2024 року до ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Київського районнго суду м. Харкова застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 10.11.2024 року.
04.11.2024 підозрюваний ОСОБА_6 разом із захисником-адвокатом ОСОБА_8 відмовились від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження,
05.11.2024 захисник ОСОБА_8 повідомив, про розірвання договору про надання правничої допомоги із ОСОБА_6 за ініціативою останнього.
У період з 05.11.2024 по 07.11.2024 підозрюваний ОСОБА_6 відмовлявся від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Згідно вимог ч. 1, 3, 4 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді. Надання доступу до матеріалів включає в себе можливість робити копії або відображення матеріалів.
Право на ознайомлення з усіма матеріалами досудового розслідування гарантує реалізацію конституційного права підозрюваного на отримання інформації, зокрема, щодо суті пред`явленого обвинувачення та стану розгляду справи, а також забезпечує підозрюваному чи його захиснику можливість підготувати захист від пред`явленого обвинувачення.
Отже, право на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування та право на отримання інформації про закінчення розслідування у кримінальному провадженні є складовими конституційного права на захист.
Водночас, ознайомлення підозрюваного чи його захисника з матеріалами досудового розслідування є елементом кримінального судочинства і його порядок відповідно до п.14 ч.1 ст. 92 Конституції України визначається законами України.
Відтак, право на таке ознайомлення не є абсолютним, про що також зазначив Конституційний суд України у рішенні по справі №1-4/2012 про ознайомлення обвинуваченого та захисника з матеріалами кримінальної справи. Ознайомлення обвинуваченого чи його захисника з матеріалами справи в межах розумних строків відповідає завданням кримінального судочинства, визначеним у ст. 2 КПК України, що з одного боку забезпечує реалізацію прав і свобод людини і громадянина, а з іншого - вимагає від особи відповідальної поведінки, зумовленої законними потребами, інтересами інших осіб та суспільства в цілому.
Так, станом на 07.11.2024 підозрюваний та його захисник з матеріалами досудового розслідування не ознайомились.
Відповідно до ч. 10 ст. 290 КПК України, сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ. У разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 18.01.2012 №1-рп/2012, Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Корнєв і Карпенко проти України" при визначенні адекватності часу та можливостей, які необхідні обвинуваченому для підготовки захисту, суд враховує конкретні обставини справи, її складність, обсяг матеріалів справи, який було пред`явлено для ознайомлення, обсяг матеріалів, з якими необхідно ознайомитись, тощо.
Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини право на ознайомлення з матеріалами справи слід вважати необхідною передумовою підготовки захисту.
Європейський суд неодноразово зазначав, що право на захист не є абсолютним, а за змістом статті 6 Конвенції прийнятними є лише вкрай необхідні заходи, які обмежують право на захист (рішення від 23 квітня 1997 року у справі „Ван Мехелен та інші проти Нідерландів, від 25 вересня 2008 року у справі „Полуфакін і Чернишов проти Росії). Як зауважив Європейський суд, підпункт „b пункту 3 статті 6 Конвенції гарантує обвинуваченому „мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту, а це означає, що така підготовка охоплює все, що є „необхідним для підготовки розгляду справи судом. Крім того, можливості, доступні кожному, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, мають включати ознайомлення для цілей підготовки свого захисту з результатами розслідувань, які проводилися протягом усього провадження у справі. Однак питання адекватності часу і можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі „Корнєв і Карпенко проти України). Так, у рішенні від 18 лютого 2010 року у справі „Гаважук проти України Європейський суд визнав, що можливість обвинуваченого ознайомитися з матеріалами справи протягом п`яти днів є достатнім часом у цій справі в розумінні підпункту „b пункту 3 статті 6 Конвенції.
Кримінально-процесуальний Кодекс України не містить поняття «затягування процесу ознайомлення з матеріалами кримінального провадження», зазначений інститут кримінального судочинства є оціночною категорією і в кожному разі, з огляду на вищезазначену практику Європейського Суду з прав людини, вирішується судом в залежності від конкретних обставин справи.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду.
У відповідності до ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Пунктом 21 ст. 7 КПК України встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам, до яких, зокрема, відносяться розумність строків.
Згідно ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 2 ст. 28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Згідно вимог ч. 3 ст. 28 КПК України,критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Розглядаючи таке клопотання, слідчий суддя повинен неухильно дотримуватися основних засад кримінального провадження, що стосується повноти, всебічності та об`єктивності судового розгляду справи. Для реалізації цих засад слідчий суддя повинен перевірити, чи підтверджуються наведені у клопотанні факти затягування підозрюваним та його захисником ознайомлення з матеріалами, а також з`ясувати обставини виправданості і правомірності обмеження права, передбаченого п. 3 ст. 6 Конвенції, згідно якого кожен обвинувачений має право мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.
Згідно з ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його справ та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
В ч.5 ст. 28 КПК України визначено, що кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
Таким чином, слідчий суддя вважає доведеним, що не встановлений та документально не підтверджений факт наявності чинників, які не залежать від волі підозрюваного та його захисника щодо реалізації належного їм права на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження з 04.11.2024 до 07.11.2024, вказані обставини є достатніми для висновку про зволікання підозрюваним та стороною захисту в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, що вказує також на наявність підстав згідно ч.10 ст.290 КПК України для встановлення останнім строку для ознайомлення з матеріалами провадження, враховуючи об`єм та складність кримінального провадження, та умови доступу до них, а тому клопотання підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, встановлені судом обставини, зазначені вище, обсяг та кількість матеріалів досудового розслідування (5 томів), слідчий суддя приходить до висновку, що строк протягом 10 (десяти) робочих днів, тобто до 26.11.2024 року, включно буде достатнім для ознайомлення підозрюваному та стороні захисту з матеріалами досудового розслідування.
Даних щодо обмеження в ознайомленні слідчим захисник та підозрюваний не навели. Стороні захисту забезпечено належні умови для реалізації права на доступ до матеріалів, можливість скопіювати чи відобразити іншим чином будь-які докази і документи досудового розслідування.
Будь яких об`єктивних підстав для неможливості ознайомлення з матеріалами, під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав згідно ч.10 ст. 290 КПК України, для встановлення строку для ознайомлення підозрюваному та стороні захисту протягом 10 (десяти) робочих днів, тобто до 26.11.2024 року, включно, до якого вони повинні ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, а також визначити, що після спливу вказаного строку, вони будуть вважатися такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.
Керуючись ст. 28, ч.10 ст. 290, ст.ст. 309, 392 КПК України, слідчий суддя, -
Роз`яснити підозрюваному та стороні захисту, що після спливу вказаного строку, вони будуть вважатися такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1