Справа № 134/1398/24
Провадження №11-кп/801/1112/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 19.08.2024 про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення

за участі сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_7

засудженого: ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 19.08.2024 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення відмовлено.

Засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 19.08.2024 року та задоволити клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення.

Вимоги апеляційної скарги засудженого мотивовано тим, що Крижопільський ВЦ № 113 несправедливо наклав на нього стягнення за відмову від роботи, яку він не може виконувати по стану здоровя.

Вказує на те, що працевлаштований згідно цивільно-правового договору, працює різноробочим, має заохочення за сумлінне відношення до праці.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що ухвала Крижопільського районного суду Вінницької області від 19.08.2024 про є законною та обгрунтованою, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що за вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 08.11.2022 року ОСОБА_6 засуджено за ст. 390-1, ст. 75 КК України до одного року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік.

Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 01.08.2023 іспитовий строк ОСОБА_6 скасовано та направлено відбувати покарання у виді одного року обмеження волі.

Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 02.11.2023 ОСОБА_6 затримано та направлено відбувати покарання в порядку встановленому для осіб засуджених до покарання у виді обмеження волі.

Згідно ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 26.02.2024 зараховано у строк покарання час слідування під вартою до виправного центру з 18.01.2024 по 09.02.2024 з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

Початок строку 09.02.2024; кінець строку 25.12.2024.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до вказівок Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.

Саме досягнення такої цілі покарання, як виправлення засудженого обгрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання, хоча і під певною умовою.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 ретельно перевірив формально-юридичні та оціночні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Доводи апеляційної скарги засудженого, що суд першої інстанції неповно дослідив всі обставини для прийняття обгрунтованого рішення є безпідставними.

Судом враховано, що згідно характеристики начальника відділення соціально-психологічної служби ДУ «Крижопільський виправний центр № 113» капітана внутрішньої служби ОСОБА_9 від 09.08.2024 року ОСОБА_6 в державну установу «Крижопільський виправний центр (№113)» прибув 09.02.2024 року, де за час відбування покарання в установі характеризується посередньо, до дисциплінарної відповідальності притягувався один раз та має одне заохочення шляхом зняття раніше накладеного стягнення, працевлаштований згідно цивільно-правового договору № у-68-24 від 02.07.2024 по теперішній час різноробочим в майстерні установи. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи. Не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, залучений до участі у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Подолання алкогольної залежності» та «Підготовка до звільнення». Відповідно до ст. 127 Кримінально-виконавчого кодексу України не бере участі у роботі ради колективу.

Застосуванню ст. 81 КК України (умовно-достроковому звільненню), за формальними ознаками підлягає по відбуттю 1/2 частини строку покарання 25.06.2024.

Рішенням комісії державної установи «Крижопільський (ВЦ №113)» протокол № 5 від 26.06.2024 відмовлено в застосуванні умовно-дострокового звільнення на підставі ч. 8 ст. 154 КВК України.

Відповідно до довідки ДУ «Крижопільський ВЦ № 113» заробітна плата засудженого ОСОБА_6 в ДУ «Крижопільський ВЦ № 113» за період з квітня 2024 року по липень 2024 року разом склала 13356 грн. 00 коп.

Відповідно до наданої довідки про наявність стягнень та заохочень засуджений ОСОБА_6 під час відбування покарання має одне заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці по підсумках роботи з 2-й квартал 2024 року.

Накладене стягнення відповідно до постанови № 86 від 03.04.2024 року знято.

Суд першої інстанції перевірив належним чином сукупність обставин, які мають значення для прийняття правильного рішення врахував дані про поведінку ОСОБА_6 за весь період відбування покарання та дійшов вірного висновку, що підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 відсутні.

Під сумлінним ставленням до праці необхідно розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що залучення засудженого ОСОБА_6 до виконання робіт з благоустрою та поліпшення житлово-побутових умов, не свідчить про сумлінне ставлення засудженого до праці та не вказує на те, що останній став на шлях виправлення.

Також при прийнятті рішення, судом першої інстанції перевірено посилання засудженого ОСОБА_6 щодо стану його здоров`я та звільнення з метою лікування .

При цьому, суд прийняв до уваги виписку із медичної картки амбулаторного хворого (стаціонарного хворого) від 14.08.2024 року виданої Крижопільським МЦ ПМСД, в якій заначено, що засуджений отримував стаціонарне та амбулаторне лікування за період з 26.07 по 21.1022 від туберкульозу, на час лікування рекомендовано звільнити від важкої фізичної праці на час лікування, та дійшов висновку, що зазначені обставини не вказують на неможливість відбуття покарання ОСОБА_6 за станом здоров`я та не містять протипоказань щодо задіяння до іншої праці.

Підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання поділяються на формально-юридичні та оціночні.

Формально-юридичні підстави передбачені ч.3 ст.81 КК України пов`язуються з фактичним відбуттям особою певної частини строку призначеного їй покарання.

Оціночні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання передбачені ч.2 ст. 81 КК України виражаються тим, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Саме досягнення такої цілі покарання як виправлення засудженого обгрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Крім того, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом суду, а не обов`язком.

Суд апеляційної інстанції вважає, що дані про поведінку засудженого за весь час відбування покарання та його особу свідчать, що процес виправлення на час звернення з клопотанням не досяг тієї стадії, на якій можливо застосувати до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокове звільнення відповідно до вимог ст. 81 КК України.

На думку колегії суддів, відомості про особу засудженого ОСОБА_6 , на які посилається засуджений в обґрунтування апеляційної скарги не свідчать про їх достатність для висновків про виправлення засудженого та про наявність підстав для звільнення його від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

Таким чином, на думку апеляційного суду, судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування якого відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 419 КПК України , суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 19.08.2024 про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4