судді Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду
справа № 186/6286/21
провадження № 51-4857 ск 24
30 жовтня 2024 року колегією суддів Верховного Суду у складі головуючого ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розглянуто касаційну скаргу прокурора на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 серпня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження, за результатами чого ухвалено рішення про відмову у відкритті касаційного провадження.
З рішенням колегії суддів суду касаційної інстанції щодо відмови у відкритті касаційного провадження не погоджуюсь, з огляду на таке.
Зокрема, приймаючи рішення про відмову у відкритті касаційного провадження, колегія суддів послалась на позицію колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду №757/5205/19-к від 03 червня 2019 року, в якій зазначено, що ухвала про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень має особливу правову природу, обумовлену її «похідним» характером, оскільки вона не вирішує будь-яких питань по суті, окрім, як щодо виправлення допущених у судовому рішенні відповідного суду описок і очевидних арифметичних помилок (або відмову у внесенні таких виправлень). Зміст ухвали про внесення виправлень у судове рішення завжди обумовлений змістом судового рішення, до якого вносяться зміни, а тому оцінка правомірності постановлення такої ухвали з точки зору її змісту у випадку її оскарження в апеляційному чи касаційному порядку має здійснюватися одночасно із оцінкою змісту виправленого судового рішення. У зв`язку з цим, оскарження ухвали про внесення виправлень у судове рішення (або відмову у внесенні таких виправлень) має здійснюватися в тому ж порядку, як і судове рішення, у тому числі з урахуванням інстанції суду, який прийняв таке рішення.
З огляду на вказану позицію колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду №757/5205/19-к, викладену у постанові від 03 червня 2019 року, з урахуванням того, що предметом оскарження у даному провадженні є ухвала суду апеляційної інстанції, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження на ухвалу слідчого судді про виправлення описок в ухвалі слідчого судді про скасування постанови слідчого про зупинення кримінального провадження, яка окремому оскарженню не підлягає з огляду на положення ст. 309, 392 КПК України, колегія суддів дійшла висновку що й ухвала слідчого судді про внесення виправлень до такої ухвали по принципу аналогії оскарженню також не підлягає.
Водночас, як зазначено у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 листопада 2019 року (справа № 367/3068/17, провадження № 51-8936 кмо 18):
- судовими рішеннями є, у відповідності до ст. 369 КПК України, вироки, ухвали та постанови;
- згідно приписів ч. 2 ст. 110 КПК України, судове рішення приймається у формі ухвали, постанови або вироку, які мають відповідати вимогам, передбаченим статтями 369, 371-374 цього Кодексу;
- згідно приписів ч. 2 ст. 369 КПК України, ухвали слідчих суддів відносяться до системи судових рішень.
Враховуючи зазначену позицію ОП ККС ВС, звертаючись до положень ч. 3 ст. 379 КПК України якими регламентовано, що ухвалу суду про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень може бути оскаржено, вважаю, що у зазначених приписах кримінального процесуального закону законодавцем передбачено можливість оскарження такого виду ухвал, які постановлені не лише судом, а й слідчим суддею.
При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку також можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених Кодексом.
З огляду на зазначене, на мою думку, ухвала слідчого судді про внесення виправлень може бути оскаржена в апеляційному порядку, а відтак вважаю, що касаційне провадження за вищезазначеною касаційною скаргою прокурора на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 серпня 2024 року підлягало відкриттю.
Суддя ОСОБА_4