ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 676/2652/21

Провадження № 11-кп/4820/405/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування 01 лютого 2021 року за № 0000032 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 березня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оринин, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановлено йому іспитовий строк один рік та 6 місяців.

На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави 5344 грн. 45 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Накладений ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 лютого 2021 року арешт на автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Passat», р.н. НОМЕР_1 скасовано.

Питання стосовно інших речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

За вироком суду, 31 січня 2021 року близько 13 год., ОСОБА_7 , керуючи автомобілем, марки «Volkswagen», моделі «Passat», р.н. НОМЕР_1 , наближаючись до перехрестя з вулицею Нігинське шосе, рухаючись по вул. Дружби народів, в районі прилягання будинку АДРЕСА_2 , діючи в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, в момент виникнення небезпеки для свого руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, а саме: пішохода ОСОБА_10 на проїзній частині, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого створив небезпеку та здійснив наїзд лівою бічною частиною автомобіля «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 на праву ногу потерпілого ОСОБА_10 , який перетинав проїзну частину вказаної вулиці поза межами пішохідного переходу зліва направо, відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_11 вимог Правил дорожнього руху, пішохід ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритих уламкових переломів діафізів обох кісток правої гомілки зі зміщенням, рани на передній поверхні правої гомілки, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення.

Порушення водієм ОСОБА_11 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху перебуває у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме заподіянням потерпілому ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень.

В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції змінити та виключити з резолютивної частини призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Акцентує увагу, що місцевий суд не взяв до уваги порушення правил дорожнього руху і пішоходом ОСОБА_10 , який перетинав проїзну частину у невстановленому місці. Стверджує, що висновок експерта від 26.04.2021 року є недопустимим доказом, оскільки дана експертиза проведена на підставі даних слідчого експерименту, який не містить всіх обставин та механізму ДТП. Вважає, що експертом не досліджувалось точне місце розташування зустрічного автомобіля в момент наближення потерпілого до місця ДТП, а також не з`ясовано чи створював вказаний автомобіль перешкоду для видимості пішохода обвинуваченому.

На думку сторони захисту, судом, при призначенні додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами не враховано, що ОСОБА_11 має постійне місце проживання, характеризується позитивно, має членів сім`ї, які потребують послуг по перевезенню, а також його похилий вік та необхідність у систематичному користуванні транспортними засобами.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, з посиланням на зазначені в ній доводи, думку прокурора, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, надавши усім учасникам право виступу в судових дебатах та обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів провадження, досудове розслідування, з`ясування обставин провадження та перевірка їх доказами проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягли за собою безумовне скасування судового рішення, у провадженні не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, при зазначених у вироку обставинах, відповідає матеріалам провадження та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що досудове розслідування, з`ясування обставин провадження та перевірка їх доказами проведено упереджено, без з`ясування обставин, які мають значення для встановлення істини у провадженні, є необґрунтованими і спростовуються зібраними у провадженні та дослідженими судом доказами.

Так, в процесі судового та апеляційних розглядів обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував та ствердив обставини керування транспортним засобом, марки «Volkswagen Passat» 31 січня 2021 року, наїзд на пішохода ОСОБА_10 внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, однак викладав свою версію подій.

Потерпілий ОСОБА_10 послідовно ствердив обставини дорожньо-транспортної пригоди, та прямо вказав на обвинуваченого ОСОБА_7 , як на особу, яка керуючи транспортним засобом скоїла на нього наїзд, внаслідок якого він отримав перелом кісток правої ноги.

Крім того, факт вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення об`єктивно стверджується даними протоколу огляду місця події із план-схемою та ілюстративною таблицею до нього, з яких вбачається, що 31 січня 2021 року на вулиці Дружби народів в м. Кам`янець-Подільському, на відстані 1,8 м від орієнтиру лівого краю зупинки громадського транспорту до переднього правого колеса та на відстані 5,7 м від правого заднього колеса до правого краю проїзної частини дороги було виявлено автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Passat», р.н. НОМЕР_1 . На даному автомобілі були виявлені потертості лакофарбованого покриття у лівій передній поверхні капоту, лівого переднього крила та лівих водійських дверей. Окрім того, виявлено слід гальмування шин задніх коліс, довжиною 1,45 м, шириною 24 см. На відстані 8 см ліворуч від початку гальмівного сліду заднього лівого колеса виявлено невеликий слід речовини темно-червоного кольору, ззовні схожого на кров (а.п.11-20, т.2).

Даними висновку експерта № СЕ-19/123-21/23-ІТ від 24 лютого 2021 року стверджується, що несправностей технічного характеру робочої гальмівною системи та системи рульового керування автомобіля «Volkswagen Passat», які б мали місце до дорожньо-транспортної пригоди, не виявлено (а.п.37-43, т. 2).

Відповідно до даних протоколу огляду диску з відеофайлами з камери зовнішнього спостереження від 10 березня 2021 року та висновку експерта № СЕ-19/123-21/1470-КТ від 19 березня 2021 року (розкадрування відеофайлу) вбачається, що на такому відображається момент дорожньо-транспортної пригоди по вул. Дружби народів, 7 в м. Кам`янці-Подільському (а.п.80-85, 89-99, т. 2).

Даними протоколу слідчого експерименту від 07 квітня 2021 року за участю ОСОБА_7 , зафіксовано напрямок руху, положення автомобіля «Volkswagen Passat» та пішохода в момент наїзду (а.п.103-107 т.2).

Змістом висновку експерта № СЕ-19/123-21/163-ІТ від 26 квітня 2021 року стверджується, що в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_7 , з технічної точки зору, повинен був діяти у відповідності з вимогами п. п. 12.4, 12.3 ПДР України. В даній дорожній обстановці з технічної точки зору, як крайній випадок небезпека для водія автомобіля «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 настає з моменту розташування транспортного засобу на відстані зупинного шляху від місця наїзду. Останній мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_10 , шляхом своєчасного застосування гальмування із зупинкою до місця наїзду, з моменту об`єктивної можливості виявити в полі зору водієм пішохода, який небезпечно наближався до проїзної частини дороги (встановлений експертом момент прийняття водієм мір до гальмування). В даній дорожній обстановці до виникнення ДТП призвели дії водія автомобіля «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 щодо виникнення небезпечної ситуації на дорозі, яка переросла в аварійну ситуацію (несвоєчасні дії ОСОБА_7 відповідно до вимог п.12.3 ПДР), відповідні дії пішохода ОСОБА_10 стосовно перетинання проїзної частини дороги була необхідною умовою виникнення небезпечної ситуації (а.п.113-116 т.2).

Даними висновку експерта № 101 від 27 квітня 2021 року стверджується, що у ОСОБА_10 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритих уламкових переломів діафізів обох кісток правої гомілки зі зміщенням, рани на передній поверхні правої гомілки, які могли утворитися внаслідок дії тупого або тупих твердих предметів, можливо при наїзді легкового автомобіля на пішохода, який рухався, за умов та обставин, вказаних у матеріалах справи, тобто 31 січня 2021 року, і за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення (а.п.130-131 т.2).

В процесі судового розгляду експерт ОСОБА_12 , роз`яснив висновок експерта та ствердив наявність у потерпілого ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень за умов та обставин, вказаних у матеріалах провадження.

Із даних протоколу додаткового огляду місця події, фототаблиць до нього від 08 березня 2023 року за участю потерпілого ОСОБА_10 , його законного представника ОСОБА_13 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_14 , понятих, спеціалістів вбачається, що встановлено розмір площадки, на якій перебував потерпілий в момент початку бігу, а також встановлені інші дані необхідні для встановлення істини у кримінальному провадження (а.п.141-169, т. 1).

Даними висновку експерта № КСЕ-19/123-23/3662 від 07 листопада 2023 року комплексної інженерно-транспортної, фототехнічної та відеотехнічної експертизи стверджується, що згідно із відеозапису у відеофайлі «VID-20210131-wa0011.mp4» швидкість руху транспортного засобу автомобіля «Volkswagen» моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 14 год. 30 хв. 10 сек. відеозапису становила 24,96±1,38 км/год (а.п.191-199 т.1).

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації стороною захисту не надано.

Більше того, дані твердження сторони захисту були предметом дослідження місцевого суду та ним детально проаналізовані.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що докази вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 , які покладені судом в основу обвинувального вироку, були отримані з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.

В провадженні не встановлено жодного належного, переконливого та об`єктивного доказу щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 чи потерпілого заборонених законодавством методів розслідування, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

При цьому, в матеріалах провадження не встановлено доказів, щоб ОСОБА_7 чи його захисник звертались із заявами та скаргами до прокурора, який здійснює нагляд за досудовим розслідуванням чи вищестоящих органів з приводу незаконних дій працівників поліції, а тому такі твердження викликають об`єктивний сумнів.

Таким чином, підстав вважати, що в процесі досудового розслідування, зі сторони органів досудового розслідування на обвинуваченого чи потерпілого, чинився тиск, в колегії суддів немає, не здобуто таких доказів і в процесі апеляційного розгляду.

Доводи сторони захисту про те, що дорожньо-транспортна пригода сталась саме через порушення правил дорожнього руху потерпілим, колегія суддів до уваги не приймає.

Так, причиною дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пішоходу ОСОБА_10 заподіяно тяжких тілесних ушкоджень, стало порушення ОСОБА_7 зазначених вище правил безпеки дорожнього руху, що підтверджується жодним чином не спростованими стороною захисту даними висновку експерта № СЕ-19/123-21/163-ІТ від 26 квітня 2021 року, з яких вбачається, що саме водій ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до п. 12.3 ПДР та мав технічну можливість запобігти ДТП.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року відзначив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Протиправність дій потерпілого пішохода, який, перетинаючи проїзну частину у невстановленому місці, тобто поза межами пішохідного переходу, не виключає винуватості обвинуваченого, оскільки, незалежно від причин виникнення небезпеки для руху або перешкоди, водій зобов`язаний був дотримуватись ПДР та, при виявленні пішохода, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

Тому, як правильно встановлено місцевим судом, суспільно - небезпечний наслідок у вигляді заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень був породжений конкретними діями обвинуваченого, який порушив ПДР, що, всупереч викладеним у апеляційній скарзі захисника доводам, свідчить про наявність однієї з обов`язкових ознак об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення - причинного зв`язку між порушенням ПДР і зазначеними наслідками.

Таким чином, перебування пішохода на проїзній частині дороги, не звільняє водія від виконання вимог зазначеного пункту ПДР.

Посилання сторони захисту на те, що дані протоколу проведення слідчого експерименту не відповідають вимогам кримінального процесуального закону, апеляційний суд до уваги не приймає з наступних підстав.

З метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент, шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, до участі в якому можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.

Як вбачається із досліджених судом першої інстанції матеріалів кримінального провадження, 07 квітня 2021 року було проведено слідчий експеримент за участю ОСОБА_7 , свідків та двох понятих. За результатами слідчої дії було складено відповідний протокол, зміст якого відповідає положенням статей 104, 105 КПК, та які без будь яких зауважень та заперечень були підписані усіма учасниками цієї слідчої дії.

Отже, будь яких порушень вимог ст. 240 КПК України, при проведенні слідчого експерименту, колегією суддів не встановлено, а тому визнавати відомості, які в ньому містяться, недопустимими доказами, з підстави зазначеної стороною захисту, апеляційний суд не вбачає.

Також, на стадії досудового розслідування жодних скарг на неправомірні дії слідчого ОСОБА_7 та його захисником не подавалися.

Таким чином, посилання сторони захисту на недопустимість такого доказу, як висновок судової інженерно-транспортної експертизи тільки з тих підстав, що він проведений на основі даних, отриманих під час огляду місця ДТП та слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 , свідків та понятих, є безпідставними.

Колегія суддів також критично оцінює доводи сторони захисту щодо створення зустрічним автомобілем перешкоди для видимості пішохода, оскільки такі суперечать даним протоколу огляду місця події та слідчого експерименту, а також показанням самого обвинуваченого, який ні під час досудового розслідування, ні в судовому засіданні першої інстанції не вказував про зустрічний автомобіль. Окрім того, таке узгоджується із даними висновку експерта, згідно з якими ОСОБА_7 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_10 , шляхом своєчасного застосування гальмування із зупинкою до місця наїзду, з моменту об`єктивної можливості виявити в полі зору водія пішохода, який небезпечно наближався до проїзної частини дороги.

Будь яких інших доказів на підтвердження такої версії розвитку подій, про яку стверджує сторона захисту, апеляційному суду не надано.

З аналогічних підстав, жодним чином, не спростовує обставин порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_7 , що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, посилання в апеляційній скарзі на те, що висновок комплексної судової інженерно-транспортної, фототехнічної та відеотехнічної експертиз є неповним, складеним без об`єктивного з`ясування всіх обставин ДТП.

Так, експерт має право керуватись виключно тими даними та досліджувати тільки ті докази, які йому надані стороною кримінального провадження.

Як вбачається із даних висновку експерта № КСЕ-19/123-23/3662 від 07 листопада 2023 року комплексної інженерно-транспортної, фототехнічної та відеотехнічної експертизи експертом встановлено, що згідно із відеозапису у відеофайлі «VID-20210131-wa0011.mp4» швидкість руху транспортного засобу автомобіля «Volkswagen» моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 14 год. 30 хв. 10 сек. відеозапису становила 24,96±1,38 км/год.

Разом з тим, незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована. Необхідною умовою допустимості висновку експерта є дотримання процесуального порядку призначення і проведення експертизи має бути перевірена компетентність експерта.

Однак, матеріали кримінального провадження, жодних даних, які б свідчили про необґрунтованість проведеної судової експертизи або таких, які б викликали сумніви в їх правильності, не містять. Висновки проведеної експертизи є достатньо обґрунтованими, логічними та об`єктивними, надані в межах компетенції експертів, істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи встановлено не було, а тому такий обґрунтовано покладений в основу обвинувального вироку.

Натомість, місцевий суд, перевіряючи обґрунтованість доводів сторони захисту стосовно неповноти судового розгляду, недопустимості доказів, невідповідності висновків органів досудового розслідування фактичним обставинам кримінального провадження та неправильної юридичної оцінки дій обвинуваченого, у своєму рішенні навів докладні мотиви і не встановив істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які би перешкодили повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та дати правильну оцінку вчиненому.

Оголошена ОСОБА_7 підозра, кваліфікація його дій, з якою погодився суд, містить виклад фактичних обставин, в тому числі часу, місця, способу та інших обставин вчинення кримінальних правопорушень, наскільки вони відомі слідчому. Знайшли вони своє відображення і у вироку, тобто при його ухваленні суд повністю вирішив питання, зазначені в ст. 374 КПК України.

Тому твердження сторони захисту, що органами досудового розслідування та судом не виконані вимоги ст. 91 КПК України не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

Ретельно проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дав їм належну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Колегія суддів вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України та визначив таке з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого.

Судом при призначенні ОСОБА_7 покарання взято до уваги суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є пенсіонером, одружений, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_7 не встановлено.

Суд також обґрунтовано взяв до уваги дані досудової доповіді, складеної Кам`янець-Подільським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області, згідно яких виправлення обвинуваченого без позбавлення волі можливе, однак може становити середню небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб). Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній (а.п.37-38, т. 1).

Окрім того, при призначенні додаткового покарання, суд першої інстанції, в достатній мірі, врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наслідки, які настали від дій обвинуваченого у виді заподіяння малолітньому потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, а також грубе порушення обвинуваченим Правил дорожнього руху, відсутність розкаяння зі сторони обвинуваченого, який фактично вину у скоєному заперечує.

А тому, доводи захисника про неврахування судом особи обвинуваченого, а також його позитивної характеристики з місця проживання, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вказані обставини були враховані при призначені обвинуваченому покарання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання, в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, з позбавленням права керування транспортними засобами та на підставі ст. 75 КК України звільнив останнього від відбування основного покарання у виді позбавлення волі із випробуванням та встановленням іспитового строку.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 березня 2024 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3