Номер провадження: 11-сс/813/1090/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 кизи,

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.07.2024 року, відносно

ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Швейцарської Конфедерації, уродженця м. Лозанна, Швейцарська Конфедерація, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000866 від 29.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.305 КК України,-

установив

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.07.2024 року частково задоволено клопотання слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_10 та відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 29.08.2024 року, з визначенням розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень..

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором надано матеріали (докази), якими обґрунтовується підозра та які є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову, якою відносно ОСОБА_8 обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ризики, на які посилається слідчий у клопотанні недоведені; оскаржувана ухвала не містить в собі обґрунтувань щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Позиції учасників судового розгляду

Апеляційний розгляд проведено без участі підозрюваного ОСОБА_8 , однак за участю його захисника, яка просила проводити апеляційний розгляд за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Мотиви апеляційного суду

Частина перша ст.404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду оскарженої ухвали встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави.

Слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання органу досудового розслідування, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти існуючим ризикам.

Захисник підозрюваного вказує на необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_11 підозри, вважаючи, що його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 309 КК України.

Так, під час апеляційного розгляду встановлено, що у провадженні СВ УСБУ в Одеській області знаходиться кримінальне провадження № 0000866 від 29.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.

30.06.2024 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.305 КК України за наступних обставин.

У червні 2024 року (точні дата, час і обставини досудовим розслідуванням не встановлені) громадянин Швейцарської Конфедерації ОСОБА_8 (GARGASSON CHRISTOPHE), знаходячись за кордоном України в одній з європейських країн у невстановленому місці, маючи умисел на незаконне переміщення через митний кордон України особливо небезпечного наркотичного засобу, придбав у невстановленої особи особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс у вигляді речовини рослинного походження світло-зеленого кольору загальною масою 18 грамів.

Надалі у цей же проміжок часу, в червні 2024 року, у невстановлені досудовим розслідуванням дату і час, ОСОБА_8 (GARGASSON CHRISTOPHE), перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці за кордоном України в одній з європейських країн, помістив придбаний канабіс у зіп-пакети і поклав їх до скляної банки, після чого приховав їх серед особистих речей у дорожній сумці, з метою утруднення його виявлення співробітниками контролюючих і правоохоронних органів при проведенні митного контролю під час подальшого незаконного переміщення ним вказаного особливо небезпечного наркотичного засобу через митний кордон України з приховуванням від митного контролю (шляхом контрабанди).

29.06.2024, о 13-54 год., ОСОБА_8 (GARGASSON CHRISTOPHE), діючи умисно, реалізуючи власний злочинний умисел, направлений на незаконне переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю (шляхом контрабанди) особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановленого порядку обігу і переміщення наркотичних засобів через митний кордон України, слідуючи з Республіки Молдови до України через міжнародний автомобільний пункт пропуску "Рені - Джюрджюлешть", в зоні діяльності митного поста "Придунайський" Одеської митниці Держмитслужби, в якості водія мотоцикла марки SUZUKI DL650A, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 (реєстрація Швейцарської Конфедерації), незаконно перемістив через митний кордон України особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс загальною масою 18 грамів, запакований до зіп-пакетів, поміщений до скляної банки і прихований від митного контролю серед особистих речей в дорожній сумці, обравши для перетину митного кордону смугу руху для спрощеного митного контролю "Зелений коридор", тим самим вчиненням своїх дій заявив про відсутність у нього товарів, які під час переміщення через митний кордон України підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, а також на переміщення яких через митний кордон України встановлено заборони або обмеження, не заявив представникам митного органу і будь-якого правоохоронного органу про наявність у нього наркотичного засобу, не задекларував його у встановленому порядку при здійсненні митного контролю.

Однак, 29.06.2024, о 16-26 год., в ході здійснення митного контролю ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), при проведенні митного огляду його особистих речей, співробітниками Одеської митниці Держмитслужби виявлено і вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою 18 грамів, прихований від митного контролю у вищезазначений спосіб серед особистих речей у дорожній сумці, який він незаконно перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю (шляхом контрабанди).

Згідно з експрес-аналізом за допомогою експрес-тесту, виявлена і вилучена у ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) за вищевикладених обставин речовина рослинного походження світло-зеленого кольору містить особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.

Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 06.05.2000 № 770, канабіс є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено (Таблиці І, Список № 1).

29.06.2024 громадянина Швейцарської Конфедерації ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, дослідженими слідчим суддею, а саме повідомленням Одеської митниці про кримінальне правопорушення № 84 від 29.03.2024, в якому викладені обставини вчинення громадянином Швейцарської Конфедерації ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) кримінального правопорушення; повідомленням 17 прикордонного загону ДПС України про кримінальне правопорушення № 05/870-24-вих від 29.06.2024, в якому викладені обставини вчинення громадянином Швейцарської Конфедерації ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) кримінального правопорушення; актом митного огляду № 500380/2024/001488 від 29.06.2024, в якому викладені обставини проведення митного огляду ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) і виявлення у нього наркотичного засобу; протоколом про порушення митних правил Одеської митниці № 0723/50000/24 від 29.06.2024, згідно з яким задокументовано вчинення громадянином Швейцарської Конфедерації ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) за обставин кримінального провадження адміністративного правопорушення, передбаченого 483 Митного кодексу України (переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю); протоколом огляду місця події від 29.06.2024, згідно з яким в ході проведення огляду місця події на території міжнародного автомобільного пункту пропуску "Рені - Джюрджюлешть" виявлено і вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, експрес-тест з ознаками реакції на канабіс, інші предмети і документи, які мають значення для досудового розслідування; показами свідка співробітника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_13 про детальні обставини виявлення наркотичного засобу в ході митного контролю Гаргассон Кристоф (GARGASSON CHRISTOPHE).

Апеляційний суд відхиляє доводи сторони захисту щодо необґрунтованості пред`явленої підозри ОСОБА_12 в інкримінованому йому злочині з огляду на таке.

Відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності, допустимості та їх достатності відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Крім того, вирішуючи питання про обґрунтованість підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

На підставі зазначеного, апеляційний суд вважає, що надані прокурором докази, які долучені до клопотання, доводять на даній стадії досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, про що вірно зазначено в оскаржуваній ухвалі, а тому апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді в цій частині.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи сторони захисту в частині відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які зазначені в оскарженій ухвалі слідчого судді, з огляду на таке.

Так, підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Обставини даного кримінального провадження, на думку апеляційного суду, дають достатні підстави припускати, що ОСОБА_14 , розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому може загрожувати у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування чи суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки він є громадянином іншої держави, не має обмежень щодо перетину державного кордону України, а також не має стійких соціальних зв`язків на території України.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, є доведеним.

Наявність вище зазначеного ризику, дає достатні підстави вважати, що застосування на даному етапі досудового розслідування кримінального провадження найсуворішого запобіжного заходу є обґрунтованим та дієвим, поряд з менш суворими запобіжними заходами, які на переконання апеляційного суду не будуть здатні забезпечити належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.

Матеріали справи не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування ОСОБА_12 під вартою за станом здоров`я, я про це зазначає захисник.

Доводи захисника ОСОБА_7 про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, колегія суддів визнає непереконливими, оскільки вказаний запобіжний захід також вочевидь може виявитися неспроможним запобігти встановленим ризикам.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування на даному етапі досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_12 більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу, для запобігання названим вище ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та продовження їх існування, у зв`язку з чим неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Щодо суперечливих доводів захисника, спочатку про неможливість внесення застави родичами ОСОБА_12 , у зв`язку з їх перебуванням за межами України, а потім про непомірність розміру застави, визначеної, на його думку поза межами, передбаченими п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, апеляційний суд визнає необґрунтованими.

Так, як встановлено вище, ОСОБА_14 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, тобто тяжкого кримінального правопорушення, а тому враховуючи положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо нього, за загальним правилом, має визначатися у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, застава визначена слідчим суддею в межах передбачених законом, окрім того, в судовому засіданні захисник зазначала про можливість внесення застави родичами ОСОБА_12 , однак вони не могли це зробити, оскільки перебувають за межами України, проте, колегія суддів наголошує, що він представлений захисником, який маючи повноваження його представника може забезпечити виконання ухвали слідчого судді.

Тому, доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки вважає, що розмір застави визначений вірно та є достатнім для гарантування запобігання встановленим ризикам.

Зважаючи на тяжкість та характер злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_15 , обставини кримінального правопорушення та індивідуальні особливості підозрюваного, слідчий суддя прийшов обґрунтованого висновку, що застава в межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде достатнім стримуючим фактором для запобігання існуючим ризикам кримінального провадження. Такий розмір застави є розумним з огляду на необхідність виконання завдань кримінального провадження та не є завідомо непомірним для підозрюваного.

Твердження сторони захисту про неврахування даних про особу підозрюваного, колегія суддів визнає неспроможними, оскільки всі дані про його особу були враховані при постановленні судового рішення, а нових документів щодо інших даних про особу ОСОБА_12 на підтвердження вказаних доводів, захисником не надано.

З урахуванням того, що апеляційний суд перевіряє ухвалу слідчого судді на момент її постановлення, приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про існування достатніх підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, дають достатні підстави вважати, що на дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_12 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді - залишенню без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.07.2024 року, відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000866 від 29.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.305 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4