Справа №333/7527/24
Провадження №1-кс/333/2432/24
УХВАЛА

Іменем України

04 вересня 2024 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання слідчої СВ відділу поліції № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , про арешт майна, по кримінальному провадженню №0001287 від 28.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2024 року слідча СВ відділу поліції № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про арешт майна.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 27 серпня 2024 року, приблизно о 15 годині 55 хв. ОСОБА_5 , знаходячись біля кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресо АДРЕСА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, розуміючи, що за його діями можуть спостерігати працівники ринку, повторно, діючи в умовах воєнного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, із подальшими змінами, з метою особистого збагачення, підійшов до торговогоприлавку з овочами та фруктами, де здійснювала продаж потерпіла ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , скориставшись тим, що потерпіла відволіклася, схопив грошові кошти у сумі 1400 гривень які знаходилися на торговому прилавку кіоску, тим самим відкрито заволодів грошима.

Так, в ході огляду, у період часу з 01 години 03 хв. По 01 годину 15 хв. Від 28.08.2024 року у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 1200 гривень купюрами по 200 гривень.

Постановою слідчого від 28.08.2024 року вище вказані об`єкти визнанні речовими доказами.

Слідчий вважає, що вилучені під час огляду, предмети, мають значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт з метою попередження їх можливого зникнення, втрати або пошкодження.

У судове засіданні слідча не з`явилася, була повідомлена судом своєчасно та належним чином про час та місце розгляду клопотання. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.08.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України (кримінальне провадження №0001287). До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження і долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

З огляду за зміст клопотання слідчого предмети, які було вилучено під час проведення огляду місця події, є в розумінні ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами, правовий режим зберігання яких регламентується ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 170-174 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою: забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ст.170 КПК України, для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно.

Приймаючи до уваги викладене і враховуючи, що слідча у своєму клопотанні довела наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, слідчий суддя дійшов переконання, що не застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні слідчої чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст.16, 98, 170-175 КПК України,слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчої СВ відділу поліції № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , про арешт майна, по кримінальному провадженню №0001287 від 28.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, задовольнити повністю.

Накласти арешт на майно, вилучено в ході огляду від 28.08.2024 року, проведеного в період часу з 01-03 години по 01-15 годину, яке добровільно видав ОСОБА_5 , а саме грошові кошти у сумі 1200 гривень, наступними номіналами:

- купюра номіналом 200 гривень серії ЄИ №2209979;

- купюра номіналом 200 гривень серії ЄА №9541513;

- купюра номіналом 200 гривень серії ХД №5887768;

- купюра номіналом 200 гривень серії АК №8837024;

- купюра номіналом 200 гривень серії ЄЗ №4204158;

- купюра номіналом 200 гривень серії ЄА №0242826.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту проголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1