ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 розглянув у спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000429 від 04.09.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Перещепине, Новомосковського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 08.12.2022 Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

ОСОБА_2 згідно з вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 08.12.2022 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та засуджений до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень. Вирок Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 08.12.2022 набрав законної сили 10.01.2023 року (справа № 201/3645/22).

Розпорядження про набрання вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 08.12.2022 відносно ОСОБА_2 законної сили надійшло на адресу Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області 30.01.2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

25.08.2023 уповноваженою особою Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області був здійснений телефонний дзвінок та направлені sms-повідомлення ОСОБА_2 , з повідомленням про необхідність сплати штрафу, призначеного вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 08.12.2022. Але ОСОБА_2 штраф не сплатив, документ про сплату штрафу не надав.

У подальшому, 09.05.2024, уповноваженою особою Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області був здійснений вихід за місцем мешкання ОСОБА_2 , під час якого останній був повідомлений про необхідність сплати штрафу, призначеного вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 08.12.2022. Але ОСОБА_2 штраф не сплатив, документ про сплату штрафу не надав.

Проведеним досудовим розслідуванням не встановлено будь-яких об`єктивних фактів, які б свідчили, що у період часу з 10.01.2023 по 02.09.2024 за станом здоров`я або з інших поважних причин ОСОБА_2 не мав змоги виконати вирок Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 08.12.2022 (справа № 201/3645/22), яким його засуджено до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_2 , будучи визнаним винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та засудженим на підставі вироку Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 08.12.2022 із призначенням покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, та обізнаним з порядком, строками виконання призначеного судом покарання, а також наслідками ухилення від сплати штрафу, передбаченими Кримінальним кодексом України, умисно, без поважних причин, ухилився від сплати штрафу на користь держави, документ про сплату штрафу до Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області не пред`явив.

Ухвалою суду від 01.10.2024 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні призначений до розгляду у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

В направленому обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого, яку він підписав в присутності захисника адвоката ОСОБА_3 , відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні та без його участі. У вказаній заяві підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності. Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорює пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, ч.1 ст.389 КК України.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Як встановлено судом, зазначені в обвинувальному акті обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: поданням про притягнення до кримінальної відповідальності від 02.09.2024 року, вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.12.2022 року, довідкою провідного інспектора, доповідною запискою 21/10/32вн-24, фото-таблицею, протоколом допиту свідка ОСОБА_4 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_2 .

Суд, перевірив матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваній було роз`яснено та дотримано.

Під час розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку, доданих до нього матеріалів кримінального провадження та доказів на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, суд оцінив кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

ОСОБА_2 повинен нести кримінальну відповідальність за ухилення засудженого від сплати штрафу.

Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК України, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Під час призначення покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Також, суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений одружений, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_2 , є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_2 , судом не встановлено.

З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст. 71,72 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, слугуватиме не тільки справедливою карою за вчинений кримінальний проступок, але й буде запобігати вчиненню обвинуваченим нових злочинів, внесе корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізує негативні настанови та змусить додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність, позбавить можливості вчиняти нові злочини і буде необхідним для попередження нових кримінальних правопорушень.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Речові докази суду не надавались.

Керуючись ст. ст. 302,369,370,373, 374, 381, 382 КПК України, ст. ст. 12,50,65, 66, 67 КК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України і призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України, з урахуванням не відбутого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.12.2022 року, за ч. 1 ст. 309 КК України, остаточно визначити покарання у виді 1 року обмеження волі та штрафу у розмірі 17 000 грн., зазначені покарання виконувати самостійно.

Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.12.2022 року, за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. - виконувати самостійно.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_5