Справа: № 146/1252/24
Провадження №1-кс/148/432/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року м. Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000149 від 06.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 14.08.2024 задоволено подання Томашпільського районного суду Вінницької області та клопотання слідчого СВ ВП № 2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000149 від 06.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, направлено на розгляд до Тульчинського районного суду Вінницької області.

У ніч з 5 на 6 серпня 2024 року, невідома особа шляхом відкриття дверей проникла до гаражного приміщення ОСОБА_4 , яке розташоване на території його домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_1 , звідки незаконно заволоділа мотоциклом марки «Восход-2» 1976 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер рами НОМЕР_2 , чорного кольору, після чого з місця події зникла завдавши останньому матеріальної шкоди.

До ЄРДР внесено відомості за № 0000149 від 06.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

В ході розслідування кримінального провадження встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Крім того, 06.08.2024 ОСОБА_5 у присутності законного представника та адвоката, добровільно видав працівникам поліції мотоцикл марки «Восход-2» 1976 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер рами НОМЕР_2 , чорного кольору, та пояснив, що даний мотоцикл він спільно з своїм знайомим ОСОБА_6 у ніч з 5 на 6 серпня 2024 року викрали з гаражного приміщення одного із домогосподарств в АДРЕСА_1 .

У подальшому, зазначений мотоцикл поміщено на арешт-майданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів Відділення поліції №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, за адресою: вул. Гаврилюка, 51, смт. Томашпіль, Тульчинський район Вінницька область.

Згідно з технічним паспортом мотоцикла, останній на праві власності належить ОСОБА_7 , однак фактичним користувачем якого є ОСОБА_8 .

На думку слідчого, на транспортний засіб який визнано речовим доказом необхідно накласти арешт, оскільки він є предметом кримінального правопорушення, а також лише за його наявності можливе проведення по справі належних експертиз.

Слідчий у судове засідання не з`явився.

Власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Неявка сторін кримінального провадження у судове засідання, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду даного клопотання.

В зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Таким чином, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

На підставі частини 2 цієї ж статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстав вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

На підставі ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на вищенаведене слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити зокрема застосувавши заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту на майно вказане у клопотанні, оскільки він є доказом, який необхідний для встановлення істини у кримінальному провадженні і проведення належного досудового розслідування.

На підставі викладеного і керуючись ст. 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у вигляді заборони відчуження на мотоцикл марки «Восход-2», 1976 року випуску, номер рами НОМЕР_2 , чорного кольору, який згідно з технічним паспортом мотоцикла належить ОСОБА_7 , а фактичним користувачем та власником якого є ОСОБА_4 , який проживає, за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 та після проведення експертиз, передати на відповідальне зберігання користувачу ОСОБА_4 , заборонивши псувати, відчужувати, передавати чи приховувати арештоване майно.

Визначити строк дії ухвали щодо зберігання вказаного майна до вирішення питання в порядку визначеному КПК України.

Виконання ухвали доручити старшому слідчому СВ ВП № 2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітану поліції ОСОБА_3 .

Роз`яснити, що власник майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту.

Ухвала слідчого судді щодо накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: