Справа № 151/779/24
Провадження № 1-кп/151/74/24
В И Р О К

іменем України

04 листопада 2024 року селище Чечельник

Чечельницький районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у приміщенні суду в селищі Чечельник у спрощеному провадженні (порядку) без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000173 від 01 жовтня 2024року про обвинувачення :

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , картка платника податків НОМЕР_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , із базовою загальною середньою освітою, раніше несудимої :

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ :

У листопада 2023 року ОСОБА_2 прийшла до квартири АДРЕСА_2 , власником якої являється ОСОБА_3 , порушуючи ст. 12 Загальної декларації прав людини, яка прийнята і проголошена Резолюцією 217 А (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року та ст. 17 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, прийнятого Генеральною Асамблеєю ООН 16 грудня 1966 року, який набув чинності для України 23 березня 1976 року, згідно якої «...ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканість його житла... Кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань», ст. 30 Конституції України, яка передбачає, що проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку є можливим виключно на підставі мотивованого рішення суду, не маючи такого рішення суду і інших законних підстав, а також дозволу ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що порушує недоторканість житла особи і бажаючи вчинити такі дії, умисно, протиправно, шляхом вибивання вхідних дверей проникла всередину квартири належній ОСОБА_3 , що розташована за вищевказаною адресою, де в одній із кімнат квартири почистила димохід, після чого самостійно залишила місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 надійшов до суду в порядку ст. 302 КПК України, з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Зі змісту заяви обвинуваченої ОСОБА_2 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , вбачається, що остання беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надала свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового засідання.

До обвинувального акта також додано письмову заяву потерпілої ОСОБА_3 , в якій вона згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження та дала згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження.

ОСОБА_2 в поданій заяві згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_2 не маючи законних підстав, а також дозволу особи яка являється законним власником житлового будинку в АДРЕСА_3 , а саме ОСОБА_3 , умисно, протиправно, шляхом пошкодження вхідних дверей до квартири, проникла в середину, де в одній із кімнат почистила димохід і залишила місце скоєння кримінального правопорушення, а тому її дії кваліфіковано вірно зач. 1 ст. 162 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Частинами 1, 2 ст. 65 КК України, зокрема, встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Обвинуваченою ОСОБА_2 вчинено кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_2 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченій відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, особу обвинуваченої, а саме характеристику з місця проживання, те, що вона не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті і за останні п`ять років за медичною допомогою до лікаря нарколога та психіатра не зверталася, суд вважає за необхідне призначити їй покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нового кримінального правопорушення.

Цивільного позову в межах кримінального провадження не заявлено.

Майнова шкода кримінальним проступком не заподіяна.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Витрати, на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід не обирався, підстави для її обрання до набрання вироком законної сили відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 104, 349, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Чечельницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_5