Справа № 646/8716/24
Провадження № 1-кп/646/1063/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0001499 від 20.06.2024 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нововолинськ, Волинської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.06.2024 приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , проходячи неподалік пляжу, який розташований по АДРЕСА_2 , виявив зелений ящик для боєприпасів, в якому знаходились наступні бойові припаси: граната типу Ф-1 із запалом типу УЗРГМ з маркуванням «УЗРГМ-3-74 № 583», тим самим незаконно придбав вказаний бойовий припас.

Продовжуючи свій злочинний умисел, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та суспільно небезпечні наслідки таких дій, бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , порушуючи вимоги п. 2, п. 9. п. 10 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.10.1992 року № 576 (зі змінами), п. 2.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року № 622 (зі змінами), забрав виявлені ним предмети та пішки направився до свого місця проживання, вчинивши своїми діями носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, розуміючи, що виявлене ним є бойовими припасами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та суспільно небезпечні наслідки таких дій, бажаючи їх настання, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості по проспекту Конституції біля будинку АДРЕСА_3 мав при собі і перемішував гранату Ф-1 із запалом типу УЗРГМ з маркуванням «УЗРГМ-3-74 № 583», вчинивши своїми діями носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

19.06.2024 працівниками Національної поліції України припинено злочинну діяльність ОСОБА_4 , а саме, у період часу 15:16 по 15:22 проведено огляд місця події, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на відкритій ділянці місцевості біля будинку АДРЕСА_3 , під час якого у ОСОБА_4 вилучено вказаний бойовий припас.

Згідно із висновком експерта №КСЕ-19/121-24/17370 від 24.06.2024, вилучена у ОСОБА_4 граната Ф-1 із запалом типу УЗРГМ з маркуванням «УЗРГМ-3-74 № 583» при штатному з`єднанні корпус ручної гранати Ф-1 з підривачем до ручних гранат типу УЗРГ утворюють ручну гранату Ф-1, яка відноситься до категорії бойових припасів.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, тобто придбання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, не оспорював фактичних обставин справи та пояснив, що 19.04.2024 приблизно о 10 годині 00 хвилин, він проходячи неподалік пляжу, який розташований по АДРЕСА_2 , виявив зелений ящик для боєприпасів, в якому знаходились наступні бойові припаси: граната типу Ф-1 із запалом типу УЗРГМ з маркуванням «УЗРГМ-3-74 № 583», забрав виявлені ним предмети та пішки направився до свого місця проживання, потім 19.04.2024 перебуваючи на відкритій ділянці місцевості по проспекту Конституції біля будинку АДРЕСА_3 він мав при собі і перемішував гранату Ф-1 із запалом типу УЗРГМ з маркуванням «УЗРГМ-3-74 № 583».

Також у судовому засіданні обвинувачений пояснив суду, що розкаюється у вчиненому, розуміє, що вчинив неправильно, та шкодує про вчинене, готовий понести заслужене покарання.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме як придбання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 3 цієї ж постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він є уродженцем м. Нововолинськ, Волинської області, має середньо-спеціальну освіту, одружений, працевлаштований, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше несудимий.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому.

Суд вважає, що для досягнення цілей покарання, визначених ч. 2 ст. 50 КК України, з метою виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, слід призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України.

Разом з тим, з урахуванням усіх обставин справи, у тому числі, щирого каяття обвинуваченого, суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, якщо він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст. 76 КК України обов`язки.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна підлягають скасуванню.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього в силу ст. 76 КК України обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи № СЕ-19/121-24/17370 від 24.06.2024 у розмірі 6058 (шість тисяч п`ятдесят вісім) гривень 24 копійки.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.06.2024 року арешт майна на гранату Ф-1 із запалом маркування «УЗРГМ-3-74 № 583».

Речовий доказ гранату Ф-1 із запалом маркування «УЗРГМ-3-74 № 583» передати на потреби Збройних сил України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення фактичних обставин, які ніким не оспорювалися при розгляді справи в суді першої інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з матеріалами справи, з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1