29.11.2024

Справа №642/6098/24
Провадження№1-кп/642/669/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001325 від 23.08.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, українця, із середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

1)23.06.2011Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого з місця позбавлення волі відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від04.06.2014на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію у 2014 році».

2)22.12.2017 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

3)31.07.2018 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки та 6 місяців, звільнений 26.07.2022 умовно достроково на невідбутий термін 2 місяці 28 днів.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , будучи достеменно обізнаним про введення воєнного стану на території України починаючи з 05 год. 30 хв., 24 лютого 2022 року, строк дії якого в подальшому продовжувався, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015», 23.08.2024 приблизно о 09 год. 30 хв., перебував в за адресою: м. Харків, вул. Петра Болбочана, 52 в приміщені магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де помітив біля каси малознайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який тримав в руці мобільний телефон «Xiaomi Redmi 6 3/32Gb Blue», в середині якого знаходилась карта пам`яті «Team MicroSDHC 32GB», та сім - картки з номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 (сім - картки для потерпілого не має матеріальної цінності).

Саме у той час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна діючи із корисливих спонукань, повторно, з метою незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_6 та шляхом ривка вирвав з рук ОСОБА_6 мобільний телефон «Xiaomi Redmi 6 3/32Gb Blue» вартістю 1333 гривні 00 копійок, що підтверджено висновком судово товарознавчої експертизи № 6943 від 11.09.2024, з картою пам`яті «Team MicroSDHC 32GB» вартістю 136 гривень 00 копійок, що підтверджено висновком судово товарознавчої експертизи № 6943 від 11.09.2024.

Після цього, ОСОБА_5 звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд.

В результаті вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1469 гривень 00 копійок, що підтверджено висновком судово товарознавчої експертизи № 6943 від 11.09.2024.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив що, у 2018 році він був засуджений за злочин проти власності, звільнився з місць позбавлення волі умовно - достроково у 2022 році.

Знає, що з 24 лютого 2022 року в Україні введений правовий режим воєнного стану. 23.08.2024 приблизно о 09 год. 30 хв., перебував за адресою: м. Харків, вул. Петра Болбочана, 52 в приміщені магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де помітив біля каси малознайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який тримав в руці мобільний телефон. Після цього він забрав телефон шляхом ривка, з рук потерпілого та пішов з ним.

Того ж дня, мобільний телефон «Xiaomi Redmi 6 3/32Gb Blue» з сім - картками з номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 був добровільно виданий ОСОБА_7 .

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів кримінального провадження.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, а тому його дії кваліфікує за ч.4 ст.186 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, а також суспільну небезпечність вчиненого злочину, наслідки, що настали, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога не перебуває, не одружений, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, не працює, раніше судимий.

Також суд враховує, що ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, а також той факт, що потерпілий не має до обвинуваченого будь-яких претензій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також судовому розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Так, серед завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура та прийнято законне рішення як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.

Згідно ст. 69-1 КК України - за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Ці вимоги закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові, прийнятій 10.07.2018 у справі №148/1211/15-к (провадження № 51-1330км18) вказав, що формулювання п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України передбачає: наявність будь-якої з обставин, перелічених у ньому (або «з`явлення із зізнанням», або «щирого каяття», або «активного сприяння розкриттю злочину»), означає, що вимогу цього пункту виконано. Таким чином, положення ст. 69-1 КК України застосовуються, якщо суд установив будь-яку з обставин, зазначених у пунктах 1 та 2 ч. 1 ст. 66 КК України.

Аналіз приписів ст. 69-1 КК України свідчить, що передбачені в ній правила призначення покарання можуть застосовуватися при вчиненні злочину будь-якого ступеня тяжкості, незалежно від форми його вини, стадії вчинення, наявності ознак співучасті тощо.

Підставами для застосування ст. 69-1 КК України закон визнає такі чинники, як: наявність у справі не будь-яких, а лише тих обставин, що пом`якшують покарання, які передбачені тільки у п. 1 та п. 2 ст. 66 КК України; відсутність обставин, що обтяжують покарання; визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому злочині.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_5 повинен нести покарання в межах санкції ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням ст.69-1 КК України у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що саме таке покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, що можливо лише в умовах ізоляції останнього від суспільства.

Санкцією ч.4 ст.186 КК України передбачене максимальне покарання у виді 10 років позбавлення волі. Суд, застосовуючи при призначенні покарання ОСОБА_5 ст. 69-1 КК України виходить з наступних розрахунків: (10 років позбавлення волі дорівнює 120 місяцям* 2/3 =80 місяців= 6 років 8 місяців )

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судово- товарознавчої експертизи ННЦ «Інститут судових експертиз ім. засл.проф. М.С.Бокаріуса» № 6943 від 09.08.2023 в розмірі 3786 грн. 40 коп. необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ст.69-1 КК України, у виді 6 (шести) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

Строк покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 23.08.2024 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Харківській слідчий ізолятор".

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) гривень судових витрат за проведення судово- товарознавчої експертизи ННЦ «Інститут судових експертиз ім. засл.проф. М.С.Бокаріуса» № 6943 від 11.09.2024.

Речові докази: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 6, 32 Gb», який передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області повернути його власнику ОСОБА_6 ; ДВД-Р диск з відеозаписом з камер відео спостереження з Приватного підприємства «Торгівельна мережа «Бізнес Трейд», розташоване за адресою АДРЕСА_2 за 23.08.2024 р., який зберігається в матеріалах справи залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 2 ст.394КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Головуючий: