Справа № 199/5680/24
ВИРОК

іменем України

05.12.2024 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000235 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 7 ст. 111-1 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спеціального судового розгляду за відсутності обвинуваченого (in absentia) вказане кримінальне провадження, яке здійснювалося в режимі дистанційного судового провадження,

ВСТАНОВИВ:

24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу ? Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями ст.ст. 1, 2 Основного Закону України Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно- територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема: Донецька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села. Згідно з вимогами ст.ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади рф та службових осіб з числа керівництва збройних сил рф, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Мотивами зазначеного умислу стали євроінтеграційний курс розвитку України, підготовка до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами, які розцінені представниками влади і збройних сил рф як безпосередня загроза економічним та геополітичним інтересам рф, що сприятиме втраті впливу над політичними процесами в Україні та позбавить контролю над її економічною діяльністю, призведе до поглиблення співпраці України з Організацією Північноатлантичного договору з метою досягнення критеріїв, необхідних для набуття членства у цій організації та можливої денонсації угод щодо тимчасового розташування Чорноморського флоту рф на території України в АР Крим та м. Севастополі.

Свою злочинну мету співучасники з числа представників влади та збройних сил рф вирішили досягти шляхом ведення агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців збройних сил рф, у тому числі дислокованих на підставі міжнародних угод на території АР Крим і м. Севастополя , а також залучення до виконання злочинного плану інших осіб, у тому числі громадян України та російської федерації (далі за текстом рф), створення і фінансування незаконних збройних формувань та вчинення інших злочинів.

При цьому вони усвідомлювали, що такі протиправні дії призведуть до порушення суверенітету і територіальної недоторканості України, незаконної зміни меж її території та державного кордону, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, передбачали і прагнули їх настання.

З метою реалізації вказаного умислу упродовж 2013 року на території рф службові особи генерального штабу збройних сил російської федерації (далі - гш зс рф), на виконання наказів та під безпосереднім керівництвом представників влади та службових осіб збройних сил рф, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, розробили злочинний план, яким передбачалося для досягнення військово-політичних цілей рф, що на думку співучасників були прямо пов`язані із необхідністю незаконної окупації та подальшої анексії АР Крим, м. Севастополя та південно-східних регіонів України, поряд із застосуванням політичних, дипломатичних, економічних та інформаційних заходів, використання протестного потенціалу населення південно-східних регіонів України для організації сепаратистських референдумів, спрямованих на порушення територіальної цілісності України.

Вказаний план у повній мірі відповідав та був розроблений з урахуванням принципів та підходів, викладених у виступі начальника гш зс рф герасимова в.в. перед академією військових наук рф з доповіддю про гібридну війну в лютому 2013 року, яка у подальшому отримала назву «доктрина герасимова», де зазначалося, що з метою досягнення цілей повинна надаватися перевага невоєнним заходам (політичним, економічним, інформаційним, гуманітарним), які застосовуються з використанням протестного потенціалу населення, інформаційним протиборством та воєнним заходам прихованого характеру.

У подальшому, з грудня 2013 року до лютого 2014 року, для забезпечення схвалення та підтримки громадянами рф і мешканцями південно-східних регіонів України злочинних діянь, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України та встановлення впливу і вагомості рф на світовій арені, представники влади та збройних сил рф, на виконання спільного злочинного плану, організували із застосуванням засобів масової інформації розпалювання в Україні національної ворожнечі шляхом ведення інформаційно-пропагандистської підривної діяльності.

Так, із грудня 2013 року за допомогою різних видів медіа-ресурсів рф здійснювалось викривлення подій Революції Гідності, вказувалося на хибність європейського вектору розвитку зовнішніх відносин України. При цьому шляхом перекручування, постійного нав`язування хибного тлумачення, компонування інформації для зміни свідомості та ставлення громадян рф і місцевих мешканців південно-східних регіонів України щодо дійсності та значення подій, які насправді відбувалися в Україні, представники опозиційних до тодішнього політичного режиму в Україні сил висвітлювалися як прихильники радикально націоналістичних поглядів, учасники національно-визвольного руху середини ХХ століття (ОУН, УПА) як прибічники та послідовники фашизму, пропагувалась їх неповноцінність за ознаками ідеологічних та політичних переконань.

Одночасно за допомогою засобів масової інформації здійснювалося спотворення свідомості частини населення України з метою зміни світоглядних основ, зародження сумніву в необхідності та доцільності спільного існування в рамках самостійної, унітарної, суверенної держави Україна з європейським вектором розвитку, підбурювання до міжетнічних конфліктів, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів України ( АР Крим і м. Севастополя та південно-східних областей), провокування національних зіткнень, формування хибного образу частини українського населення як «націонал-фашистів», які мають інші духовні та моральні цінності, пропагують культ насильства та знущання над російськомовним населенням України.

Враховуючи, що територія АР Крим та м. Севастополя мала найбільше військово-стратегічне значення для представників влади та збройних сил рф серед інших територій України, які були об`єктом їх злочинного посягання, а також те, що на вказаній території дислокувалися підрозділи Чорноморського флоту російської федерації, що сприяло найбільш прихованому використанню регулярних військ збройних сил рф поряд з іншими елементами гібридної війни, а тому її ведення проти України співучасники злочинного плану вирішили розпочати з території півострова Крим.

Також, представниками влади і збройних сил рф вчинялися дії щодо зміни меж території та державного кордону України на іншій території держави.

У березні квітні 2014 року в м. Донецьку та інших населених пунктах Донецької області розпочалася збройна агресія рф шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств рф, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Донецької області та порушення територіальної цілісності України.

07.04.2014 у м. Донецьку видано «Акт о провозглашении государственной самостоятельности Донецкой народной республики», яким публічно закликано місцеве населення до проведення 11.05.2014 так званого «загального обласного референдуму» на території Донецької області з питання визнання державної самостійності «днр» та чинення збройного опору державній владі України, військовим підрозділам Міністерства оборони України та Міністерства внутрішніх справ України. При цьому 11.05.2014 в окремих містах та районах Донецької області всупереч законодавству України проведено так званий «загальний обласний референдум», за результатами якого 12.05.2014 проголошено про суверенітет «днр» на території Донецької області.

3 метою забезпечення діяльності самопроголошеної «днр» представниками рф з числа своїх громадян та місцевого населення Донецької області сформовані підрозділи політичного (так звані «органи державної влади «днр») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Донецької області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань рф, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, рф на території Донецької області так званої «днр», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» №1680- VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

Відповідно до розпорядження Кабінету міністрів України № 1085-р від 07.1-1.2014 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не Здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії розмежування» на території всього Донецького району Донецької області органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно «указа главы донецкой народной республики № 5 от 08.11.2014 о дате создания министерства внутренних дел донецкой народной республики» в редакції від 27.05.2016 встановлено, що «17 июля 2014 года совет министров донецкой народной, республики принял постановление № 17-4 «О создании министерства внутренних дел донецкой народной республики».

Продовжуючи реалізацію злочинного плану, з метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами України російської федерації та світовою спільнотою, 21 лютого 2022 року російською федерацією визнано «донецьку народну республіку» та «луганську народну республіку» незалежними державами.

22.02.2022 президент російської федерації, реалізуючи злочинний план, направив до ради федерації звернення про використання збройних сил рф за межами рф, яке було задоволено.

24.02.2022 о 05:00 годині президент російської федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні, в подальшому, збройними силами рф, які діяли за наказом керівництва рф і зс рф, здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна.

24.02.2022 Указом Президента України ОСОБА_6 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією рф проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

Приблизно 05.03.2022, точної дати та часу не встановлено, військовослужбовці зс рф шляхом збройної агресії спільно з представниками так званої «днр», які є частиною окупаційної адміністрації рф, здійснили тимчасову окупацію території с. Нікольське та Маріупольського району Донецької області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами.

Після тимчасової окупації частини території Донецької області її окупаційною адміністрацією, а саме фактичним керівництвом так званої «днр», окремим населеним пунктам та топографічним об`єктам Донецької області присвоєно найменування, які не відповідають офіційним назвам, цих пунктів і об`єктів: Зокрема, смт. Нікольське в один із днів в період з початку березня до початку травня 2022 року, більш точний час до судовим слідством не встановлено, було присвоєне найменування «пгт Володарское» та відповідно Нікольському ВП Волноваського відділу ГУНП в Донецької області незаконно присвоєне найменування «Володарский район ДНР».

Після чого представниками «днр» на тимчасово окупованих територіях було створено незаконний правоохоронний орган «Министерство внутренних дел Донецкой народной республіки», до якого увійшли територіальні підрозділи поліції, серед яких «Володарський РО МВД днр».

ОСОБА_3 , який з 03.07.1996 проходив службу в органах внутрішніх справ України на посадах атестованого складу, з 22.01.2014 до 21.10.2015 проходив службу у Шахтарському міському відділенні поліції ГУМВС України в Донецькій області на посаді заступника начальника міського відділу - начальника кримінальної міліції та його було звільнено зі служби в органах внутрішніх справ на підставі наказу ГУМВС України в Донецькій області № 317 о/с від 21.10.2015, в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, в порушення вимог ст.ст. 1, 2, 17 Конституції України, добровільно зайняв посаду в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, зрадивши українській державі та всьому Українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України за наступних обставин.

Після створення незаконних правоохоронних органів на тимчасово окупованій території с. Нікольське Маріупольського району Донецької області, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, діючи умисно, всупереч інтересам держави Україна, її суверенітету та територіальній цілісності, у невстановлену дату та час, але не пізніше 09.03.2023, ОСОБА_3 прийняв пропозицію представників держави агресора російської федерації та представників збройних формувань так званої «днр» та добровільно зайняв посаду «начальника Володарского районного отдела мвд днр» в незаконно створеному правоохоронному органі днр - «володарский районный отдел мвд днр», розташованому за адресою: Донецька область, Маріупольський район, с. Нікольське, провулок Свободи, 92 .

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Отже, кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого повинно відповідати, у тому числі таким загальним засадам судочинства, як законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо (п.п. 2, 3, 10 ч.1 ст.7 КПК України).

Суть принципу законності відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, крім іншого, полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, прокурор та слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 10 КПК України, суть принципу рівності перед законом і судом полягає у тому, що не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за будь-якими ознаками, у тому числі за політичними переконаннями.

ОСОБА_3 в порядку ч. 3 ст. 323 КПК України був сповіщений про час та місце розгляду кримінального провадження шляхом надсилання судових викликів (повісток) за останнім відомим місцем його реєстрації з публікацією змісту таких повісток у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Офіісу Генерального прокурора та на офіційному веб-сайті суду, однак ОСОБА_3 в судові засідання не з`явився.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, знає про розпочате щодо нього кримінальне провадження і протягом тривалого часу переховується від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим постановою слідчого відділу розслідування злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Донецькій області від 13.06.2024 підозрюваного ОСОБА_3 було оголошено у розшук, ухвалою слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02.07.2024 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.08.2024 призначено до спеціального судового розгляду за відсутності обвинуваченого (in absentia), та відповідно, судовий розгляд проводився за відсутності обвинуваченого.

ОСОБА_3 в порядку ч. 3 ст. 323 КПК України був сповіщений про час та місце розгляду справи шляхом надсилання судових викликів (повісток) за останнім відомим місцем його реєстрації з публікацією змісту таких повісток у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та на офіційному веб-сайті суду, однак в судове засідання не з`явився.

Попри неявку обвинуваченого ОСОБА_3 до суду, вина останнього у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена наданими стороною обвинувачення доказами, які були досліджені судом з дотриманням умов змагальності.

Допитаний судом свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що з ОСОБА_3 він працював разом у Шахтарському міському відділу поліції ГУ МВС України у Донецькій області до 2014 року. Він на посаді начальника сектору кримінальної міліції у справах дітей, а ОСОБА_3 на посаді начальника розшуку. У 2014 року після отримання наказу про залишення м. Шахтарська Донецької області він виїхав, а ОСОБА_3 залишився у місті та перейшов на сторону окупаційної влади днр, а також почав працювати на неї. У 2022 році його друзі, які залишилися у м. Шахтарську Донецької області , повідомили, що ОСОБА_3 перевели з м. Шахтарська Донецької області, однак куди саме він не пам`ятає. Пізніше друзі йому надіслали посилання з відеозаписом, на якому він впізнав ОСОБА_3 , який був у формі з шевронами днр, та з ще одним представником поліції окупаційної влади днр і вітали працівників поліції, а саме жінок днр зі святом 8-го березня. Він вказав на те, що з-поміж фотознімків, що йому демонстрували на впізнанні, він впізнав особу ОСОБА_3 , який з 2014 року зовнішньо не дуже змінився. Він повністю впевнений, що на відеозапису, який він переглядав, та фотознімку дійсно був ОСОБА_3 - колишній працівник Шахтарського міського відділу ГУ МВС України, який станом на 2014 рік займав посаду начальника розшуку. Йому відомо, що ОСОБА_3 добровільно став працювати з окупаційною владою, зайнявши керівну посаду в органах внутрішніх справ днр, де і працює на сьогоднішній день.

Допитаний судом свідок ОСОБА_8 пояснив, що він займав керівну посаду в органах поліції, працював заступником начальника кадрового забезпечення. З обвинуваченим ОСОБА_3 він знайомий, вони на протязі багатьох років працювали в Шахтарському МВ ГУМВС України в Донецькій області, мали робочі стосунки. Згодом кожен з них пішли на підвищення. ОСОБА_3 зайняв посаду заступника начальника кримінального поліції, а він зайняв посаду заступника начальника кадрового забезпечення. У зв`язку з окупацією в 2014 році міста Шахтарськ надійшов наказ про евакуацію до міста Мангуш. Він одразу виїхав до вказаного міста, де працював на посаді заступника начальника кримінальної поліції, а ОСОБА_3 залишився в місті Шахтарськ, де добровільно зайняв керівну посаду в органах внутрішніх справ під окупаційною владою. У березні 2023 року він в мережі Інтернет побачив відео, на якому був зображений ОСОБА_3 у пгт. Володарське днр. Останній одягнений у військову форму із шевронами «днр». Там останній вітав жінок, які проходили службу в органах мвд днр, із святом 8-го березня. ОСОБА_3 , на його думку, добровільно прийшов до незаконного створеного правоохоронного органу російськими військами, зайняв в ньому посаду. Під час досудового розслідування у слідчого йому було надано 4-ри фотокартки, серед яких він чітко впізнав ОСОБА_3 , оскільки вони працювали разом на протязі 10-15 років. Йому відомо, що ОСОБА_3 й досі перебуває на окупованій території України і працює на окупаційну владу.

Із протоколу огляду інтернет-сторінки від 31.01.2024 убачається, що т.в.о. слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області за участю спеціаліста ОСОБА_9 , оглянуто інтернет-сторінку веб-сайту «Миротворець» на якому міститься перелік інформації щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який добровільно зайняв посаду в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, а саме: обійняв посаду т.в.о. начальника Володарського РВ МВД днр та проходить службу на території м. Нікольське Донецької області. У вищевказаному переліку зазначено: «Член террористической организации «днр». Сотрудник оккупационной администрации. Изменник Родины. Полицай днр. Бывший заместитель начальника Шахтерского ГО УМВД Украины в Донецкой области, подполковник. Перешел на сторону днр. В 2023 - т.н. «Володарский районный отдел министерства внутренних дел днр» (мовою оригіналу) (т. 2, а.к.п. 24-26).

Як слідує з протоколу огляду інтернет-сторінки від 06.04.2024 оглянуто інтернет-сторінку за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено наявність опублікованої інформації щодо створення «компанія володарський районный отдел министерства внутренних дел донецкой народной республики » (мовою оригіналу) та призначення на посаду керівника вказаного органу « ОСОБА_3 исполняющий обязанности начальника» (мовою оригіналу). Далі під час огляду веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_5 виявлено публікацію за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_6 від 09.03.2023, в якій наявні фото-файли з підписом (мовою оригіналу) «в володарском районе полицейские поздравили женщин-колег с международным женским днем». В ході вивчення зазначених фото-файлів в публікації, в особі чоловіка, одягнутого в камуфльований тактичний костюм, з шевроном «мвд днр» та пакетом в правій руці, серед інших осіб, що знаходяться в приміщенні на фоні стяга російської федерації, встановлений колишній працівник міліції ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином під час огляду відомостей, наявних в загальнодоступній всесвітній мережі Інтернет, встановлено, що ОСОБА_3 станом на 09.03.2023 на тимчасово окупованій території Донецької області, обійняв посаду в незаконно створеному органі так званого «мвд днр». Зазначені фото-файли з вказаних ресурсів скопійовано на оптичний диск, який додано до протоколу (т. 2, а.к.п. 30-34).

Згідно з протоколу огляду інтернет-сторінки від 05.03.2024 т.в.о. слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області, за участі спеціаліста ОСОБА_9 , оглянуто інтернет-сторінку за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_7 , на якій міститься публікація (мовою оригіналу) «народного совета днр», а саме: закон от 31.03.2023 № 437 ІІНС «об администратино-териториальном устройстве донецкой народной республики », який був прийнятий постановою «народного совета» 31.03.2023 та який набрав законної сили 17.04.2023. З метою збереження цього посилання у мережі Інтернет, на спеціальному веб-ресурсі за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_9 було здійснено її архівація. Створений архів має посилання - ІНФОРМАЦІЯ_10 (коротке) та ІНФОРМАЦІЯ_11 (повне). Далі оглядається стаття 6 вказаного закону, де під пунктом № 18 зазначено Володарський район. З метою фіксації посилання на сторінку та публікацій, які на ній опубліковані, здійснено збереження HTML коду вказаної сторінки та сторінку в PDF форматі, які записано на оптичний носій інформації - CD-R диск « LH3151YE26190181D4 », який відповідно до ст. 105 КПК України долучено до протоколу, як невід`ємний додаток (т.2, а.к.п. 35-42).

Відповідно до копії «закона главы донецкой народной республики «об административно-териториальном устройстве донецкой народной республики» (мовою оригіналу) від 31.03.2023, підписаний тимчасово виконуючим обов`язки голови донецької народної республіки ОСОБА_19 , у частині другій статті 6 вказано, що донецька народна республіка складається з наступних адміністративно-територіальних одиниць, де йде перелік населених пунктів, де під пунктом № 18 зазначено Володарський район (т. 2, а.к.п. 43-55).

Згідно з протоколу огляду інтернет-сторінки від 06.03.2024 т.в.о. слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області, за участі спеціаліста ОСОБА_9 , оглянуто інтернет-сторінку соціальної мережі «Вконтакте» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_13 , де міститься публікація від 05.05.2022 із назвою (мовою оригіналу) «ІНФОРМАЦІЯ_53», в якій зазначено: « ІНФОРМАЦІЯ_14 ». Також у вищевказаній публікації опубліковано фотозображення, на якому зображено, як невідомі особи зняли знак на якому написано « Нікольське » та поставили інший, на якому зазначено « Володарское ». З метою збереження цього посилання у мережі Інтернет, на спеціальному веб-ресурсі за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_9 було здійснено її архівація. Створений архів має посилання - ІНФОРМАЦІЯ_65 (коротке) та ІНФОРМАЦІЯ_15 (повне). З метою фіксації посилання на сторінку та публікацій, які на ній опубліковані, здійснено збереження HTML коду вказаної сторінки та сторінку в PDF форматі, які записано на оптичний носій інформації - CD-R диск « LH3151YE26190162D2 », який відповідно до ст. 105 КПК України долучено до протоколу, як невід`ємний додаток (т.2, а.к.п. 56-62).

Як вбачається з протоколу огляду інтернет-сторінки від 08.03.2024 т.в.о. слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області, за участі спеціаліста ОСОБА_9 , оглянуто інтернет-сторінку «Верховної Ради України» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_16 , де міститься електронний примірник постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів», яка була прийнята 04.02.2016 та набрала чинності 18.02.2016. Далі оглядається пункт 1 постанови «1. Перейменувати окремі населені пункті та райони», де у підпункті 3 цього пункту вказано: «3. У Донецькій області, де йде перелік населених пунктів та районів, які перейменовано, далі у абзаці № 13 зазначено селище міського типу Володарське Володарського району на селище міського типу Нікольське ». З метою збереження цього посилання у мережі Інтернет, на спеціальному веб-ресурсі за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_9 було здійснено її архівація. Створений архів має посилання - ІНФОРМАЦІЯ_17 (коротке) та ІНФОРМАЦІЯ_18 (повне). З метою фіксації посилання на сторінку та публікацій, які на ній опубліковані, здійснено збереження HTML коду вказаної сторінки та сторінку в PDF форматі, які записано на оптичний носій інформації - CD-R диск « LH3151YE26190161D2 », який відповідно до ст. 105 КПК України долучено до протоколу, як невід`ємний додаток (т. 2, а.к.п. 63-77).

Відповідно до копії постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів», яка була прийнята 04.02.2016 та набрала чинності 18.02.2016, яка підписана головою Верховної Ради України ОСОБА_13 , у пункті першому підпункті 3 абзаці 13 вказано, що у Донецькій області селище міського типу Володарське Володарського району перейменувати на селище міського типу Нікольське (т.2, а.к.п. 78-87).

Як вбачається з протоколу огляду інтернет-сторінки від 19.03.2024 т.в.о. слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області, за участі спеціаліста ОСОБА_9 , оглянуто інтернет-сторінку « youtube.com » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_20 , де міститься публікація (мовою оригіналу) «указ главы донецкой народной республики № 5 от 08.11.2014 года «о дате создания министерства внутренних дел донецкой народной республики». Відповідно до тексту вказаного указу встановлено: «17 июля 2014 года совет министров донецкой народной республики принял постановление № 17-4 «о создании министерства внутренних дел донецкой народной республики». З метою збереження цього посилання у мережі Інтернет, на спеціальному веб-ресурсі за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_9 було здійснено її архівація. Створений архів має посилання - ІНФОРМАЦІЯ_21 (коротке) та ІНФОРМАЦІЯ_22 (повне). З метою фіксації посилання на сторінку та публікацій, які на ній опубліковані, здійснено збереження HTML коду вказаної сторінки та сторінку в PDF форматі, які записано на оптичний носій інформації - CD-R диск, який відповідно до ст. 105 КПК України долучено до протоколу, як невід`ємний додаток (т. 2, а.к.п. 88-94, 96).

Відповідно до копії «указа главы донецкой народной республики № 5 «о дате создания министерства внутренних дел донецкой народной республики» (мовою оригіналу) від 08.11.2014, який підписаний головою донецької народної республіки захарченком а., рахувати днем створення міністерства внутрішній справ донецької народної республіки - 17 листопада 2014 року; встановити професійне свято - день поліції донецької народної республіки та відзначати його 10 листопада (т. 2, а.к.п. 95).

Як вбачається з протоколу огляду інтернет-сторінки від 19.03.2024 т.в.о. слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області, за участі спеціаліста ОСОБА_9 , оглянуто інтернет-сторінку веб-сайту «ІНФОРМАЦІЯ_54» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_55, де міститься публікація від 09.03.2023 із назвою (мовою оригіналу): « ІНФОРМАЦІЯ_24 » (мовою оригіналу). Вказана публікацію містить наступну інформацію (мовою оригіналу): «В Володарском районе полицейские поздравили женщин-колег с Международным женским днем. В актовом зале Володарского районного отдела полиции состоялось торжественное собрание, в ходе которого начальник отдела, подполковник полиции ОСОБА_14 от имени всех сотрудников и от себя лично поздравил женщин с замечательным весенним праздником. После поздравлений полицейские вручили женщинам-коллегам цветы и памятные подарки. Пресс-служба МВД». Далі відкрито фотозображення, яке представлено у вказаній публікації, на якому знаходяться 3 невідомі особи (два чоловіка та між ними жінка). Вказані особи вдягнені у формений одяг. Позаду вказаних осіб розвісено прапор, який має наступні три кольори (зверхньої до нижньої частини прапора): білий, синій та червоний. Чоловік, що розташований ліворуч, тримає у руці пакет, на його плечі мається шеврон, на якому зазначено «Полиция МВД». У другого чоловіка, що знаходиться праворуч, також мається шеврон, на якому зображено двоголового орла та присутній напис «днр». З метою збереження цього посилання у мережі Інтернет, на спеціальному веб-ресурсі за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_9 було здійснено її архівація. Створений архів має посилання - ІНФОРМАЦІЯ_25 (коротке) та ІНФОРМАЦІЯ_56 ІНФОРМАЦІЯ_55 (повне). З метою фіксації посилання на сторінку та публікацій, які на ній опубліковані, здійснено збереження HTML коду вказаної сторінки та сторінку в PDF форматі, які записано на оптичний носій інформації - CD-R диск «Z2PT 4 X405073 E72», який відповідно до ст. 105 КПК України долучено до протоколу, як невід`ємний додаток (т. 2, а.к.п. 97-105).

Згідно з протоколу огляду інтернет-сторінки від 19.03.2024 т.в.о. слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області, за участі спеціаліста ОСОБА_9 , оглянуто інтернет-сторінку за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_57, де міститься документ із назвою (мовою оригіналу): «указ главы донецкой народной республики «об утверждении положення о министерстве внутренних дел донецкой народной республики». В ході огляду встановлено, що у зазначеному указі викладено наступну інформацію: «Руководствуясь статьей 59 конституции донецкой народной республики, в соответствии со статьей 31 закона донецкой народной республики от 30 ноября 2018 года № 02-IIНС «о правительстве донецкой народной республики» постановляю: 1. Утвердить положение о министерстве внутренних дел донецкой народной республики (прилагается). 2. Правительству донецкой народной республики привести свои нормативные правовые акты в соответствие с настоящим указом. Далі оглянуто документ, який міститься на інтернет-сторінці за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_57 та має назву (мовою оригіналу) «положение о министерстве внутренних дел донецкой народной республики». В ході огляду встановлено, що вказаним положенням визначено загальні положення, сферу управління, задачі, компетенцію, повноваження, систему мвд днр, організацію діяльності міністерства внутрішніх справ днр, службу в органах міністерства внутрішніх справ донецької народної республіки. З метою збереження цього посилання у мережі Інтернет, на спеціальному веб-ресурсі за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_9 було здійснено її архівація. Створений архів має посилання - ІНФОРМАЦІЯ_58 (повне). З метою фіксації посилання на сторінку та публікацій, які на ній опубліковані, здійснено збереження HTML коду вказаної сторінки та сторінку в PDF форматі, які записано на оптичний носій інформації - CD-R диск «X405064E82», який відповідно до ст. 105 КПК України долучено до протоколу, як невід`ємний додаток (т. 2, а.к.п. 106-132).

Як слідує з протоколу огляду інтернет-сторінки від 22.03.2024 т.в.о. слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області, за участі спеціаліста ОСОБА_9 , оглянуто інтернет-сторінку за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_28 , де відкрився офіційний веб-сайт «днр», на якому міститься публікація (мовою оригіналу) « ІНФОРМАЦІЯ_60». Датою публікації закону є 08.12.2015. З метою завантаження вказаного закону було використано функцію «Зберегти», яка знаходиться у верхній частині вищевказаної інтерент-сторінки. Після чого до теки «Завантаження» було поміщено файл із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_29 ». Після відкриття файлу із назвою «ZakonNS_85_01_INS» встановлено, що в ньому знаходиться зміст закону «о поліції мвд днр» тощо. В ході огляду змісту вказаного закону встановлено, що цим законом визначено основні задачі поліції, правова основа діяльності, організація, основні права та обов`язки та спеціальні звання працівників мвд днр. З метою збереження цього посилання у мережі Інтернет, на спеціальному веб-ресурсі за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_9 було здійснено її архівація. Створений архів має посилання - ІНФОРМАЦІЯ_59 (коротке) та ІНФОРМАЦІЯ_30 (повне). З метою фіксації посилання на сторінку та публікацій, які на ній опубліковані, здійснено збереження HTML коду вказаної сторінки та сторінку в PDF форматі, які записано на оптичний носій інформації - CD-R диск «Z2PT 4 X405064 E55», який відповідно до ст. 105 КПК України долучено до протоколу, як невід`ємний додаток (т. 2, а.к.п. 133-166).

Відповідно до копії «закона «о полиции» (мовою оригіналу) від 07.08.2015, визначено основні задачі поліції, правова основа діяльності, організація, основні права та обов`язки та спеціальні звання працівників мвд днр тощо (т. 2, а.к.п. 167-203).

Згідно з протоколу огляду інтернет-сторінки від 22.03.2024 т.в.о. слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області, за участі спеціаліста ОСОБА_9 , оглянуто інтернет сторінку за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_31 , де висвітлюються дані про діючу організацію «ОМВД россии « Володарский » (на мові оригіналу). Також на вказаній сторінці зазначено коди статистики від росстату та відомості щодо реєстрації та реквізити організації, а також юридичну адресу: « 28700 , донецкая народная республика, м.о. Володарский, пгт. Володарское, ул. Ленина, д. 92 » (мовою оригіналу). З метою збереження цього посилання у мережі Інтернет, на спеціальному веб-ресурсі за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_9 було здійснено її архівація. Створений архів має посилання - ІНФОРМАЦІЯ_33 (коротке) та ІНФОРМАЦІЯ_34 (повне). З метою фіксації посилання на сторінку та публікацій, які на ній опубліковані, здійснено збереження HTML коду вказаної сторінки та сторінку в PDF форматі, які записано на оптичний носій інформації - CD-R диск « LH3151 YE26235219 D3 », який відповідно до ст. 105 КПК України долучено до протоколу, як невід`ємний додаток (т. 2, а.к.п. 204-218).

Як слідує з протоколу огляду інтернет-сторінки від 23.03.2024 т.в.о. слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області, за участі спеціаліста ОСОБА_9 , оглянуто інтернет сторінку за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_61 , де відкрилась веб-сторінка « ІНФОРМАЦІЯ_35 », на якій міститься перелік інформації щодо ОСОБА_3 та в яких юридичних особах він значиться. В ході огляду вказаного переліку інформації встановлено, що ОСОБА_3 займав керівні посади у Володарському РВ мвс днр (виконуючий обов`язки начальна з 13.03.2023 до 28.02.2023), у Шахтерському РВ мвд днр (виконуючий обов`язки начальника з 04.01.2023 до 28.02.2023). З метою збереження цієї веб-сторінки, здійснено її повну роздруківку, яка долучена до протоколу, як невід`ємний додаток. З метою збереження цього посилання у мережі Інтернет, на спеціальному веб-ресурсі за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_9 було здійснено її архівація. Створений архів має посилання - ІНФОРМАЦІЯ_36 (коротке) та ІНФОРМАЦІЯ_37 ІНФОРМАЦІЯ_61 (повне). Далі при натисканні на « ІНФОРМАЦІЯ_38 » (мовою оригіналу) відкривається інтернет сторінка за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_66 . На вказаному веб-сайті знаходиться інформація щодо Володарського РО мвд днр, а саме викладено інформацію щодо реєстрації юридичної особи Володарського РВ мвд днр, та в якому органі податковою служби дана юридична особа перебуває на обліку, а також вказано юридичну адресу місця знаходження Володарського РВ мвд днр, якою є (мовою оригіналу): «28700, респ. Донецкая народная, м.о. Володарский, пгт. Володарское, ул. Ленина, 92 ». З метою збереження цієї веб-сторінки, здійснено її повну роздруківку, яка долучена до протоколу, як невід`ємний додаток. З метою збереження цього посилання у мережі Інтернет, на спеціальному веб-ресурсі за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_9 було здійснено її архівація. Створений архів має посилання - ІНФОРМАЦІЯ_39 (коротке) та ІНФОРМАЦІЯ_40 (повне). З метою фіксації посилання на сторінку та публікацій, які на ній опубліковані, здійснено збереження HTML коду вказаної сторінки та сторінку в PDF форматі, які записано на оптичний носій інформації - CD-R диск « LH3151 YE26235320D3 », який відповідно до ст. 105 КПК України долучено до протоколу, як невід`ємний додаток (т. 2, а.к.п. 219-240).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.05.2024, свідок ОСОБА_7 , у присутності двох понятих, впізнав особу чоловічої статі, зображену на фото № 3, як одну з осіб, яку бачив під час проходження служби до 2014 року в Шахтарському міському відділі ГУМВС України в Донецькій області. На фото № 3 зображений колишній заступник начальника - начальник кримінальної поліції Шахтарського міського управління ГУМВС в Донецькій області ОСОБА_3 (т. 4, а.к.п. 3-5).

Як вбачається з протоколу огляду від 16.05.2024 за участі свідка ОСОБА_7 оглянуто оптичний носій інформації - CD-R диск «Z2PT 4 X405073 E72» на якому міститься html файл із назвою (мовою оригіналу): «В Володарском районе полицейские поздравили женщин-колег с Международным женским днем - Лента новостей днр». При відкритті вказаного html файлу відкрито збережену копію сторінки сайту «ІНФОРМАЦІЯ_54». На вищевказаній копії сторінки встановлено наявну інформацію щодо можливих публікацій стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час огляду інформації, викладеної в публікації на скопійованій сторінці веб-сайту «ІНФОРМАЦІЯ_54» встановлено фото-зображення з написом « ІНФОРМАЦІЯ_24 » (мовою оригіналу). Під час перегляду вказаної публікації свідок ОСОБА_7 пояснив, що в особі чоловіка, одягнутого в камуфльований тактичний костюм з шевроном «мвд днр» та пакетом в правій руці, серед інших осіб, що знаходяться в приміщенні на фоні стяга російської федерації, він впізнає колишнього працівника міліції ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 4, а.к.п. 6-9).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.05.2024, свідок ОСОБА_8 , у присутності двох понятих, впізнав особу чоловічої статі, зображену на фото № 2, як одну з осіб, яку бачив під час проходження служби до 2014 року в Шахтарському міському відділі ГУМВС України в Донецькій області. На фото № 2 зображений колишній заступник начальника - начальник кримінальної поліції Шахтарського міського управління ГУМВС в Донецькій області ОСОБА_3 (т. 4, а.к.п. 10-12).

Як вбачається з протоколу огляду від 14.05.2024 за участі свідка ОСОБА_8 оглянуто оптичний носій інформації - CD-R диск «Z2PT 4 X405073 E72» на якому міститься html файл із назвою (мовою оригіналу): «В Володарском районе полицейские поздравили женщин-колег с Международным женским днем - Лента новостей днр». При відкритті вказаного html файлу відкрито збережену копію сторінки сайту «ІНФОРМАЦІЯ_54». На вищевказаній копії сторінки встановлено наявну інформацію щодо можливих публікацій стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час огляду інформації, викладеної в публікації на скопійованій сторінці веб-сайту «ІНФОРМАЦІЯ_54» встановлено фото-зображення з написом « ІНФОРМАЦІЯ_24 » (мовою оригіналу). Під час перегляду вказаної публікації свідок ОСОБА_8 пояснив, що в особі чоловіка, одягнутого в камуфльований тактичний костюм з шевроном «мвд днр» та пакетом в правій руці, серед інших осіб, що знаходяться в приміщенні на фоні стяга російської федерації, він впізнає колишнього працівника міліції ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 4, а.к.п. 13-16).

Згідно з протоколу огляду інтернет-сторінки від 24.05.2024 т.в.о. слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області, за участі спеціаліста ОСОБА_9 , оглянуто інтернет сторінку за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_41 , де відкрилась веб-сторінка сайту із назвою (мовою оригіналу): « ІНФОРМАЦІЯ_42 », на якій міститься розпорядження із назвою (мовою оригіналу) «распоряжение главы администрации № 100 от 05 июля 2023 года «об утверждении наименований населенных пунктов, улиц и переулков населенных пунктов Володарского района», який опубліковано ІНФОРМАЦІЯ_43 . При частковому перегляді вищевказаного документу було встановлено перелік вулиць, провулків, населених пунктів Володарського району, яким змінено назву, де зазначено (мовою оригіналу): «переулок Ленина - переулок Свободы» та (мовою оригіналу) «наименование населенного пункта - Володарское . Наименование населенного пункта до 2022 года - Никольское». З метою збереження цієї веб-сторінки, здійснено її часткову роздруківку, яка долучена до протоколу, як невід`ємний додаток. З метою збереження цього посилання у мережі Інтернет, на спеціальному веб-ресурсі за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_9 було здійснено її архівація. Створений архів має посилання - ІНФОРМАЦІЯ_44 (коротке) та ІНФОРМАЦІЯ_45 (повне). З метою фіксації посилання на сторінку та публікацій, які на ній опубліковані, здійснено збереження HTML коду вказаної сторінки та сторінку в PDF форматі, які записано на оптичний носій інформації - CD-R диск, який відповідно до ст. 105 КПК України долучено до протоколу, як невід`ємний додаток (т. 4, а.к.п. 19-27, 32).

Відповідно до копії «распоряжения главы администрации № 100 от 05 июля 2023 года «об утверждении наименований населенных пунктов, улиц и переулков населенных пунктов Володарского района» (мовою оригіналу) від 05.07.2023 вбачається, що найменування вулиці «Свободи», розташованої в смт. Володарське (Нікольське), перейменовано на вулицю «Леніна». Найменування населеного пункту «Нікольське» перейменовано у «Володарське» (т. 4 а.к.п. 28-31).

Згідно з протоколу огляду інтернет-сторінки від 24.05.2024 т.в.о. слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області оглянуто інтернет сторінку за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_46 , де відкрилась веб-сторінка сайту « ІНФОРМАЦІЯ_35 », на якій міститься публікація від 24.05.2024 із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_47 » (мовою оригіналу) У вказаній публікації викладено інформацію щодо «Володарского ро мвд днр» (мовою оригіналу). Шляхом часткового огляду вищевказаної сторінки знайдено інформацію наступного змісту: «Володарский ро мвд днр зарегистрировано по адресу: 287000, респ. Донецкая народная, м.о. Володарский, пгт. Володарское, ул. Ленина, 92 » (мовою оригіналу) (т. 4, а.к.п. 33-37).

Як вбачається з протоколу огляду інтернет-сторінки від 24.05.2024 т.в.о. слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області оглянуто інтернет сторінку за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_48 де відкрилась веб-сторінка сайту «ІНФОРМАЦІЯ_62», на якій міститься публікація від 24.10.2014 із назвою (мовою оригіналу) ІНФОРМАЦІЯ_63» (мовою оригіналу) В ході часткового огляду вищевказаної сторінки встановлено наступну інформацію: «полиця днр. На левом рукаве носят общую для всех полицейских нашивку «донецкая полиция», на правом рукаве по принадлежности к структурному подразделения» (т. 4, а.к.п. 38-40).

Згідно з протоколу огляду мережі Інтернет від 03.07.2024 слідчим відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Донецькій області оглянуто публікацію, розміщену на веб-сайті за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_49 де відкрилась веб-сторінка сайту «днр», на якій міститься інформація щодо т.з. «мвс днр» (мовою оригіналу), в тому числі контактні дані канцелярії: «Канцелярия: адрес: г. Донецк, ул. Горького, 61 , телефон НОМЕР_9 (короткий номер « ОСОБА_20»; НОМЕР_13 ); электронный адрес: ІНФОРМАЦІЯ_51 » (мовою оригіналу) В ході проведення огляду, з метою сповіщення підозрюваного ОСОБА_3 з пошти ІНФОРМАЦІЯ_52 на пошту канцелярії «мвс днр» - ІНФОРМАЦІЯ_51 відправлено лист наступного змісту: «Ухвалою слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області 02.07.2024 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінального провадженні № 0000235 від 05.04.20232 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, раніше не судимого зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України. Повний текст повідомлення розміщено на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_64. Додатки (документи у сканованому вигляді): повістка про виклик ОСОБА_3 на 1 арк. Та ухвала слідчого судді на 6 арк.» Також до електронного листа було додано два файли у сканованому вигляді, а саме: повістку про виклик ОСОБА_3 на 10.07.2024 о 09:00 годині, 11.07.2024 о 09:00 годині, 12.07.2024 о 09:00 годині на 1 арк. та ухвалу слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02.07.2024 на 6 арк. Також звіт про відправку даного електронного листа було роздруковано та долучено до даного протоколу у якості додатка (т. 4, а.к.п. 78-81).

Відповідно до досліджених судом протоколу тимчасового доступу та опису речей та документів від 24.04.2024, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09.04.2024, та долученої до них інформації, вбачається, що згідно копії облікової картки, отриманої з Державної міграційної служби відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено наступну інформацію: « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_10 , ВНО: НОМЕР_14, місце народження: Україна, АДРЕСА_1 , місце народження: Україна, АДРЕСА_1 . Паспорт громадянина України серії НОМЕР_11 , дата видачі 04.08.2001. Паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_12 , дата видачі 25.05.2010, строк дії до 25.05.2020» (т. 4, а.к.п. 105-108).

Згідно копії начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 317 о/с від 21.10.2015 за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, підполковника міліції ОСОБА_3 - заступника начальника міського відділу - начальника кримінальної міліції Шахтарського міського відділу (з обслуговування міста Шахтарськ та Шахтарського району) звільнено зі служби в органах внутрішніх справ, з 21 жовтня 2015 року (т. 4, а.к.п. 113, 114).

Відповідно до послужного списку відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що останній працював в органах внутрішніх справ з 03.07.1996 року. Останнім місцем несення служби є Шахтарськи МВ ГУМВС України в Донецькій області, де працював на посаді заступника начальника міського відділу - начальника кримінальної міліції Шахтарського міського відділу ГУМВС України в Донецькій області. Відповідно до наказу ГУМВС України в Донецькій області № 24 від 31.01.2014 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 присвоєно спеціальне звання - підполковник міліції (т. 4, а.к.п. 115-116).

Як слідує з постанови т.в.о. слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Донецької області від 13.06.2024, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 оголошено у розшук (т. 4, а.к.п. 63-64).

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_3 складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження.

Оцінюючи доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбеса, Месече і Ябардо проти Іспанії» від 06.12.1998 Європейський суд вирішив, що при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п.253).

Аналіз вищенаведених показів свідків та досліджених письмових доказів у їх сукупності, які суд визнає належними та допустимими, дозволяє суду поза розумним сумнівом дійти до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в суді у скоєнні злочинних дій, зазначених у вироку, доведена повністю.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і правильної кваліфікації його дій за ч. 7 ст. 111-1 КК України, як таких, що виразилися у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Посилання сторони захисту щодо відсутності доказів добровільності зайняття ОСОБА_3 посади у незаконному правоохоронному органі, а також те, що обвинувачення побудовано на припущеннях, суд відхиляє виходячи з того, що на свідомий і добровільний характер дій обвинуваченого ОСОБА_3 вказує сам характер таких дій, їх послідовність, тривалість у часі, починаючи з 2014 року, та подальший розвиток.

Суд вважає, що обвинувачений усвідомлював факт окупації та агресії з боку російської федерації, створення окупаційною владою незаконних органів, зайняття посади у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території в умовах війни здійснював свідомо, умисно, добровільно за власним волевиявленням.

В матеріалах провадження відсутні об`єктивні дані, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_3 діяв не добровільно, виконував обов`язки під психічним впливом та фізичним примусом, та дії були необхідними для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожувала йому чи іншим особам, або інтересам держави.

Також суд враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_3 заходів, спрямованих на виїзд з тимчасово окупованої території України, не вживав та залишається проживати до теперішнього часу на окупованій території, що підтверджується повідомленнями з Головного Центру Обробки Спеціальної Інформації Державної Прикордонної Служби України від 31.05.2024 (т. 4, а.к.п. 123) та показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Доводи сторони захисту, що обвинувачення, яке ставиться у провину ОСОБА_3 сформульовано прокурором некоректно, та не стосується безпосередньо дій ОСОБА_3 судом відхиляються виходячи з наступного.

Як зазначено у п. 3) ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Обвинувальний акт має містити відомості, зазначені у ч. 2 ст. 291 КПК України.

Касаційний Кримінальний Суд Верховного Суду у своїй постанові від 29.11.2018 (справа № 662/693/16-к, провадження № 51-5773км18) з цього питання зазначив, що відповідно до п. 13) ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 42 КПКУкраїни обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 цього Кодексу, а обвинувальний акт, згідно з п. 3) ч. 2 ст. 283 КПК України, є однією із форм закінчення досудового розслідування, тобто обвинувальний акт це підсумковий документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. Обвинувальний акт затверджується прокурором й одночасно з його переданням до суду вручається учасникам кримінального провадження під розписку, як це передбачено ст. 293 КПК України. Для суду цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж.

Висунення публічного обвинувачення здійснюється в умовах змагальності у судовому розгляді, коли прокурор оголошує короткий виклад або повний текст обвинувального акту (ч. 2 ст. 347 КПК України), а суд роз`яснює суть обвинувачення і з`ясовує у обвинуваченого, чи зрозуміле воно йому (ч. 1 ст. 348 КПК України).

Таким чином, суд констатує, що на стадії досудового розслідування обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акта, що містить офіційну, сформовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Як убачається зі змісту обвинувального акта у кримінальному провадженні у ньому містяться усі відомості щодо формулювання обвинувачення у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ч. 7 ст. 111-1 КК України, із зазначенням події кримінального правопорушення (часу, місця, способу та інших обставин вчинення кримінального правопорушення), форми вини, мотивів і мети вчинення злочину, а також правової кваліфікації дій обвинуваченого (т. 1, а.к.п. 1-17).

Копію обвинувального акту було вручено стороні захисту під розписку без будь-яких зауважень до форми його складання (т. 1, а.к.п. 29).

Крім того, суд зазначає, що питання про призначення вказаного кримінального провадження до судового розгляду було вирішено відповідно до ухвали суду 30.08.2024, де сторона захисту не посилалась про незрозуміле та некоректне обвинувачення, яке ставиться у провину ОСОБА_3 та клопотання про повернення обвинувального акту прокурору сторона захисту не заявляла, що і слугувало у подальшому підставою для призначення кримінального провадження до спеціального судового розгляду (т. 1, а.к.п. 99-101).

Отже, на переконання суду, обвинувачення, яке ставиться у провину ОСОБА_3 , викладене в обвинувальному акті в своїй сукупності надало суду повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, що, у свою чергу, надало у подальшому суду можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Щодо доводів сторони захисту про те, що свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які раніше до 2014 року займали як і ОСОБА_3 керівні посади в Шахтарському МРВ ГУМВС України в Донецькій області, та відповідно для яких останній був конкурентом у зайнятті вищих керівних посад в системі ГУМВС, а тому покази вищевказаних свідків не можуть бути об`єктивними та покладені в основу вироку, то суд вважає їх неспроможними і не може прийняти до уваги, оскільки обидва свідка безпосередньо допитані в судовому засіданні, підтвердили факт того, що обвинувачений ОСОБА_3 , який заявив про прийняте ним рішення про добровільне зайняття посади в незаконному правоохоронному органі в так званій «донецькій народній республіці», що є частиною окупаційної адміністрації російської федерації та добровільність вступу на посаду до структурного підрозділу окупаційної адміністрації рф на тимчасово окупованій території Нікольського району Донецької області, а саме незаконного правоохоронного органу так званого «володарского районного отдела мвд днр», що на їх думку вказує про добровільне прийняття рішення ОСОБА_3 .

Судом не встановлено суперечностей, які б впливали на правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження. Суд не знаходить підстав сумніватися в достовірності даних показів свідків, які є логічними, послідовними та узгоджуються між собою. Крім того, вказані особи з обвинуваченим були знайомі тривалий час, мали добрі відносини, а тому будь-яких підстав для обмови обвинуваченого ОСОБА_3 зазначені особи не мають, відповідно і не має жодних підстав ставити під сумнів їх покази в суді, оскільки ці покази були надані під присягою.

Щодо доводів захисника про сумніви у достовірності оглянутого в соціальній мережі привітання ОСОБА_3 з наступаючим святом 8 березня співробітниць «Володарского районного отдела мвд днр», а також те, що дані публікації отримані з неофіційних інтернет-джерел та несуть явно не підтверджені відомості пропагандистського характеру, то ці доводи сторони захисту також судом відхиляються, оскільки це не скасовує тієї обставини, що ОСОБА_3 здійснював свою діяльність із наданням його добровільної співпраці з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Твердження адвоката під час судових дебатів про недостатність доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає ці доводи такими, що не заслуговують на увагу з огляду на ті обставини, що у даному кримінальному провадженні здійснювалося спеціальне досудове розслідування, у подальшому спеціальне судове провадження, що передбачає можливість відповідно до ст. 323 КПК України проведення його за відсутності обвинуваченого ОСОБА_3 . Крім того, під час як досудового розслідування, так і під час судового розгляду захист інтересів підозрюваного, з подальшим його статусом обвинуваченого здійснював захисник, який був ознайомлений із матеріалами кримінального провадження в повному обсязі, про що є відповідна розписка, а тому порушень прав обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 04.11.2021 (справа №326/1385/18, провадження № 51-2018 км 21), а вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтверджена доказами, які вищевикладені у вироку суду.

Захисник ОСОБА_5 здійснював активні дії, спрямовані на захист обвинуваченого ОСОБА_3 , приймав участь у допиті свідків та дослідженні доказів, виступав у судових дебатах та заперечував проти обвинувачення.

Враховуючи наведене, з урахуванням здійснення у цьому кримінальному провадженні спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження, суд вважає, що стороною обвинувачення вжито достатніх заходів щодо дотримання прав підозрюваного та обвинуваченого ОСОБА_3 на захист та доступ до правосуддя.

З огляду на вищевказане, перевіряючи доводи сторони захисту щодо недоведеності вини обвинуваченого ОСОБА_3 , суд прийшов до висновку, що вони зводяться до особистого тлумачення стороною захисту норм матеріального, процесуального закону та аналізу і переоцінки одиничних непрямих доказів, при цьому захисник оцінює і тлумачить такі докази на свій лад, вибірково, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.

Судом встановлено, що вказані у вироку та досліджені в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_3 складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, доведеність вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

Наявна у кримінальному провадженні сукупність наведених вище прямих і непрямих доказів вчинення кримінального правопорушення, які за змістом є чіткими, зрозумілими і послідовними, такими, що в достатній мірі повно викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення надала суду можливість ухвалити обвинувальний вирок за наслідками розгляду кримінального провадження, а доводи сторони захисту щодо неспроможності обвинувачення, висунутого ОСОБА_3 , суд належним чином перевірив та встановив, що зазначені доводи судом розцінюються лише як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення з метою уникнення відповідальності ОСОБА_3 .

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України зроблено з дотриманням вимог КПК України на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які були досліджені та перевірені під час судового розгляду, а також оцінені відповідно до норм Закону.

При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) згідно з якою ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Підсумовуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого кримінального правопорушення поза всяким розумним сумнівом доведена і підтверджується обсягом досліджених судом в судовому засіданні доказів в їх сукупності та взаємозв`язку та не викликають у суду сумнівів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, під врахуванням особи винного слід розуміти врахування позитивних і негативних, соціальних, фізичних, психічних і правових елементів характеристики особи, що вчинила кримінальні правопорушення, які мають кримінально-правове значення.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке скоєно умисно і відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, який вчинено проти основ національної безпеки України, в тяжкий для країни час, в умовах воєнного стану, повномасштабного вторгнення держави агресора, особою, яка раніше працювала в правоохоронних органах та був звільнений зі служби в органах внутрішніх справ за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Враховуючи вищенаведені обставини, позицію прокурора, яка просила призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права займатися будь-якою діяльністю, пов`язаною зі службою у правоохоронних органах та з конфіскацією майна, а також з позбавленням спеціального звання - підполковник міліції, позицію захисника, який просив ухвалити виправдувальний вирок, особу самого обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Також, відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верхового Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходячи з того, що додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами, рекомендувати судам при постановленні вироку обговорювати питання про застосування поряд з основним покаранням відповідного додаткового. При цьому треба мати на увазі, що додаткові покарання можуть приєднуватися до будь-яких видів основного покарання, передбачених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України. Ті види покарань, які застосовуються як додаткові, крім штрафу і конфіскації майна, можуть призначатися й тоді, коли вони не вказані в санкції закону. В такому разі рішення про призначення додаткового покарання, наведене в резолютивній частині вироку, має містити посилання на статтю Загальної частини КК України, якою передбачено умови та порядок застосування цього виду покарання. Позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу як вид покарання не зазначається у санкціях норм Особливої частини КК України і застосовується за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 і ст. 54 КК України це покарання є додатковим і може бути застосоване судом лише щодо особи, засудженої за тяжкий чи особливо тяжкий злочин, із наведенням у вироку відповідних мотивів.

Враховуючи те, що працюючи в правоохоронних органах ОСОБА_3 мав спеціальне звання працівника міліції старшого офіцерського складу - підполковник міліції та вчинив особливо тяжкий злочин проти основ національної безпеки України, суд вважає за необхідне застосувати до останнього вимоги ст.ст. 52, 54 КК України, а саме: призначити додаткове покарання у вигляді позбавлення спеціального звання - підполковник міліції, оскільки не призначення додаткового покарання ОСОБА_3 буде суперечити інтересам суспільства і держави, а також порушить охоронювані права і свободи людини.

При цьому, з огляду на вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ національної безпеки України, а також відсутність обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, суд при призначенні покарання ОСОБА_3 не вбачає підстав для застосування положень ст.69 КК України.

Саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Вищевказане призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , на переконання суду, буде відповідати його меті, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою (обраний в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України) до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 368-370, 374, 376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 14 (чотирнадцять) років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування на строк 14 (чотирнадцять) років, з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, на підставі ст. 54 КК України з позбавленням спеціального звання - підполковник міліції.

До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_3 раніше обраний в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбування основного покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з часу приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Повідомлення про ухвалений вирок опублікувати на офіційному веб-сайті суду, в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Суддя: ОСОБА_1