Справа № 565/438/24
Провадження № 1-в/565/56/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника відділу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області подання фахівця І категорії Вараського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_4 про приведення у відповідність до вимог Закону вироку Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16 липня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Михайлівське, Карлівського району, Полтавської області, громадянку України, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16 липня 2024 року ОСОБА_5 засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст.75,76 КК України засуджену ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном на 1 (один) рік і зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До суду надійшло подання фахівця І категорії Вараського районного відділу ДУ «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_4 про приведення у відповідність до вимог Закону вироку Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16 липня 2024 року, щодо засудження ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України.

Подання обґрунтовується тим, що згідно вироку Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16 липня 2024 року, ОСОБА_5 засуджена за ч.4 ст.185 КК України (крадіжку, вчинену умовах воєнного стану), за фактом крадіжки, яка відбулася 03 січня 2024 року, близько 15 год. 00 хв., при цьому, вартість викраденого ОСОБА_5 майна (грошових коштів) складала 500,00 грн.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-ІХ встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 КУпАП.

Оскільки вчинена ОСОБА_5 крадіжка не перевищує вказаного розміру, остання підлягає звільненню від покарання у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

У зв`язку із викладеним, Вараський районний відділ ДУ «Центр пробації» у Рівненській області звернувся до суду із вказаним поданням.

У судовому засіданні фахівець І категорії Вараського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_4 подання підтримала та, із викладених у ньому підстав, просила подання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечувала щодо задоволення подання та, зазначила, що існують достатні підстави для звільнення ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16 липня 2024 року за ч.4 ст.185 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

У судове засідання ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила подання розглянути без її участі.

Згідно ч.5 ст.539 КПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд погоджується з думкою прокурора та представника відділу пробації про можливість розгляду подання без участі засудженої ОСОБА_5 , оскільки розгляд питання звільнення ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16 липня 2024 року за ч.4 ст.185 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння, не призводить до погіршення правового становища засудженої.

Заслухавши думку представника органу пробації ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Частиною 1 ст.2 КК України передбачено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Водночас, за положеннями ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Положення вищезазначеної норми узгоджуються зі змістом ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-ІХ, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 КУпАП.

Згідно п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17,00 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

У відповідності до пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року. Оскільки з 01 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з розрахунку на місяць становить 3028,00 грн., для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних та кримінальних правопорушень застосовуванню підлягає неоподаткований мінімум в розмірі 50%, або 1514,00 грн. у 2024 році.

Відтак, межа кримінальної відповідальності у два неоподатковувані мінімуми доходів громадян за крадіжку, встановлена Законом №3886-ІХ, складає у 2024 році: 1514,00 грн. х 2 = 3028,00 грн.

Отже, з 09 серпня 2024 року змінився розмір, що визначає нижню межу кримінальної відповідальності за крадіжку, з 302,80 грн. до 3028,00 грн., і крадіжка майна вартістю до 3028,00 грн. включно, з 09 серпня 2024 року є адміністративним правопорушенням.

Оскільки внесені законодавцем зміни до законодавства про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, на підставі ст.5 КК України дія Закону №3886-ІХ має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, і скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено вказаною нормою закону.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі №0306/7567/12, згідно з якими за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правовою нормою тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини, і вчинені після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Згідно з вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16 липня 2024 року, ОСОБА_5 засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 04січня 2024 року.

Вказаним вироком суду встановлено, що вартість викраденого ОСОБА_5 майна (грошових коштів) складала 500,00 грн.

Зазначений розмір викраденого майно менший за нижню межу цього кримінального правопорушення, що тягне кримінальну відповідальність, встановлену Законом №3886-ІХ, з урахуванням часу їх вчинення (3028,00 грн. у 2024 році), що виключає кримінальну відповідальність за ці діяння.

Відповідно до ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_5 , засудженої вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16 липня 2024 року, що набрав законної сили 16 серпня 2024 року, у кримінальному провадженні №0000007 від 04січня 2024 року, зворотну дію у часі Закону №3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КК України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом №3886-ІХ, на підставі ст.5, ч.2 ст.74 КК України, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_5 від покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі,призначеного вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16 липня 2024 року за ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до ст.152 КВК України, підставами звільнення від відбування покарання є: відбуття строку покарання, призначеного вироком суду; закон України про амністію; акт про помилування; прийняття уповноваженим органом рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого; скасування вироку суду і закриття кримінального провадження; закінчення строків давності виконання обвинувального вироку; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби; хвороба; інші підстави, передбачені законом.

Такою іншою підставою, передбаченою законом, у даному випадку є засудження особи за діяння, караність якого Законом усунена, передбачена ч.2 ст.74 КК України.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.5, 74 КК України, ст.152 КВК України, Закону України №3886-ІХ від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.395, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання фахівця І категорії Вараського районного відділу ДУ «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_5 звільнити від покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, призначеного вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16 липня 2024 року за ч.4 ст.185 КК України у кримінальному провадженні №0000007 від 04січня 2024 року, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1