Провадження № 1-кп/161/1371/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2024 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000999 від 09 березня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною вищою освітою, особи з інвалідністю 2 групи, не працює, неодруженого, не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (кримінального проступку та злочину), передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 07 березня 2024 року, близько 22 год. 52 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно викрав з банкомату, котрий знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , банківську картку АТ КБ «ПриватБанк», яка згідно ст. Закону України «Про інформацію», ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», та ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом та засобом доступу до банківського картки № НОМЕР_1 , держателем якого є ОСОБА_6 , розуміючи, що банківська картка є офіційним документом, оскільки перебуває в офіційному обігу, має необхідні реквізити установи банку АТ КБ «ПриватБанк» і містить інформацію, яка засвідчує факти, котрі мають юридичне значення, яка належала ОСОБА_6 , з метою подальшого незаконного використання.

Вподальшому, ОСОБА_3 , 07 березня 2024 року о 22 год. 52 хв. та о 22 год. 55 хв., перебуваючи за місцем свого постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, неодноразово продовженого у встановленому законом порядку, востаннє Указом Президента України № 49/2024 від 05 лютого 2024 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України № 3564-IX від 06 лютого 2024 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», керуючись метою таємного викрадення чужого майна, розраховуючи на те, що його злочинні дії не будуть виявлені, використовуючи мобільний додаток «PUBG MOBILE», в якому наявний належний останньому акаунт, ввів дані банківської картки з номером НОМЕР_1 , яка попередньо належала потерпілій ОСОБА_6 , внаслідок чого з вказаної банківської картки відбулося списання грошових коштів, у сумі 3199 грн. 98 коп. гривень, які зарахувалися на акаунт ОСОБА_3 у мобільному додатку «PUBG MOBILE», якими останній надалі розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій майнову шкоду на суму 3199 грн. 98 коп.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисних дій, які виразились у привласненні офіційного документа, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а також у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, та кваліфікує їх, як вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця, часу, способу заволодіння коштами та розміру суми, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що він дійсно, 07 березня 2024 року, перебуваючи по АДРЕСА_2 , забрав з банкомату банківську картку АТ КБ "ПриватБанк", відкриту на ім`я ОСОБА_6 , з метою подальшого незаконного її використання та заволодіння грошовими коштами, надалі скористався нею та здійснював списання коштів на свій рахунок. Просив суворо не карати та щиро розкаювався у вчиненому, зазначаючи про добровільне відшкодування завданої шкоди та відсутність будь яких претензій до нього зі сторони потерпілої та його вибачення за скоєне.

Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст. 12 КК України, відносяться до категорії кримінального проступку та тяжкого злочину, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує конкретні обставини кримінального правопорушення, інформацію про його молодий вік, стан здоров`я, який на обліках у лікарів нарколога і психіатра не знаходиться та за допомогою до них не звертався, відомості про вперше притягнення до кримінальної відповідальності, думку самої потерпілої, викладену у письмовій заяві до суду, зокрема, про відсутність будь яких претензій до обвинуваченого та призначення йому не суворого покарання, їх фактичне примирення, наявність постійного місця проживання і реєстрації, тобто міцність соціальних зв`язків по місцю проживання, відсутність обтяжуючих покарання обставин.

З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкції частини статті, за вчинений кримінальний проступок та в межах санкцій положень Загальної частини КК України нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, за якими він засуджується, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до відбуття визначає йому остаточне покарання, у виді позбавлення волі, при цьому, на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши обвинуваченому мінімальний однорічний іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України, суд вирішує долю речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (кримінального проступку та злочину), передбачених ч. 1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень;

за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 , до відбуття визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він, протягом іспитового строку, тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Речові докази: мобільний телефон марки «IPhone 12 PRO МАХ» з ІМЕІ: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 , синього кольору та з номером телефону НОМЕР_4 , котрий вилучено та поміщено до спецпакету CRI 1266600; мобільний телефон марки «IPhone 6 S» з ІМЕ: НОМЕР_5 , рожевого кольору поміщено до спецпакету CRI 0203452; ноутбук «SAMSUNG0» з CODE: NP300E5C-SOKPU, поміщено до спецпакету QYH 0014235 - повернути за належністю ОСОБА_3 ; CD-R - диск - залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1