ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/288/24 Справа № 705/4236/24 Категорія: ст.183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 захисника підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.07.2024, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Чернишевське, Нестерівського району, Калінінградської області, рф, громадянина

України, не працюючого, неодруженого, з середньо-спеціальною освітою,

зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК

України,

застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 53 дні до 12.09.2024 року включно з визначенням розміру застави,

в с т а н о в и в :

ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.07.2024 задоволено клопотання старшого слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_10 ,та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 53 дні до 12.09.2024 року включно з визначенням розміру застави 20 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560,00 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, у разі внесення застави. Підозрюваного взято під варту у залі суду.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, доведеності прокурором наявних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та відповідно до ст.178 КПК України, мети і підстав для застосування такого запобіжного заходу й доведеність, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України. Також слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, відсутність міцних соціальних зв`язків.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням слідчого судді, вважаючи його незаконним й необґрунтованим, захисник підозрюваного подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати більш м`який запобіжний захід відносно ОСОБА_7 .

В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує, що фактично вся наявні ризики як сторона обвинувачення так і слідчий суддя вважає встановленими з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним та наявність на розгляді суду інших обвинувачень. При цьому, на думку захисника, судом не враховано, що на даному етапі кримінального провадження вирішується лише питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а не вирішується питання про винність підозрюваного та призначення йому покарання за вчинений злочин, чим порушується презумпція невинуватості.

Крім того адвокат зазначає, що ОСОБА_7 є тяжко хворим, згідно довідки КНП «Центральна міська лікарня» від 13.06.2024 має важке системне захворювання ахалазію кардіальної частини шлунка. Згідно висновку психіатра має розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, перебуває на замісній терапії. На думку захисника, перебування останнього під вартою може призвести до його смерті, оскільки йому не буде забезпечуватися необхідне харчування у зв`язку з хворобою та в умовах СІЗО підозрюваному не буде забезпечено надання замісної терапії.

Адвокат вважає, що поза увагою слідчого судді залишилися вимоги національного законодавства та практики ЄСПЛ.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, підозрюваного, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який не визнавав доводи та вимоги апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя для прийняття законного й обґрунтованого рішення відповідно до ст.ст.178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим відділом Уманського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні за №0001100 від 04.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

12.07.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Причетність ОСОБА_7 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, протоколи впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 від 10.07.2024; протоколи огляду відеозаписів з магазину «Файно маркет» від 09.04.2024; протоколи впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 від 10.07.2024; протокол огляду відеозапису з магазину «Файно маркет» від 10.04.2024; покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 10.07.2024; протокол огляду місця події від 10.07.2024, а саме приміщення магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з даними вимоги УІАП ГУНП в Черкаській області від 08.07.2024 №14684/14 відносно ОСОБА_7 14.07.2023, 25.08.2023, 05.10.2024, 30.04.2024 направлено в суд обвинувальні акти за ч.4 ст.185 КК України та 28.02.2024 за ч.1 ст.309 КК України.

За наслідками розгляду клопотання слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 умисних тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, вчинені у період воєнного стану, введеного в Україні та врахував дані про особу підозрюваного.

З такими висновками слідчого судді повністю погоджується й апеляційний суд.

Так, ОСОБА_7 не працевлаштований, не одружений, не має постійного джерела доходу, у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки, підозрюваний будучи викритим працівниками поліції у вчиненні кримінальних правопорушень та розглядом судом кримінального провадження відносно нього продовжував свою злочинну діяльність.

Згідно з даними вимоги УІАП ГУНП в Черкаській області від 08.07.2024 №14684/14 відносно ОСОБА_7 14.07.2023, 25.08.2023, 05.10.2024, 30.04.2024 направлено в суд обвинувальні акти за ч.4 ст.185 КК України та 28.02.2024 за ч.1 ст.309 КК України.

Розглядаючи дане клопотання, слід врахувати позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.

Також ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

Так, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у злочинів, наразі у місцевому суді перебувають 5 кримінальних проваджень відносно останнього, позитивні характеристики у матеріалах справи відсутні, що свідчить про стійке неприйняття підозрюваним загальновизнаних у суспільстві правил поведінки та моральності і характеризує його як особу, яка становить підвищену суспільну небезпеку. Злочинна діяльність ОСОБА_13 носить цілеспрямований, систематичний характер, адже він не працевлаштований, постійного матеріального доходу не має, соціальні зв`язки відсутні, постійно вчиняє дії, спрямовані на продовження протиправної діяльності. Вказане спростовує доводи апеляційної скарги захисника про помилковість висновків слідчого судді щодо застосування саме найсуворішого запобіжного заходу з огляду на тяжкість злочину за яким він підозрюється на наявність в суді інших кримінальних проваджень відносно останнього, адже у даному випадку тримання під вартою виправдане за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.

Стосовно посилання адвоката в апеляційній скарзі, що ОСОБА_7 є тяжко хворим, то наданий адвокатом висновок езофагогастродуоденоскопії від 13.06.2024 не містить висновку лікаря про неможливість знаходження ОСОБА_7 через вказані хвороби в умовах слідчого ізолятора.

Під час судового розгляду, слідчим суддею були заслухані пояснення прокурора, підозрюваного для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, які були оцінені слідчим суддею в сукупності та стали підставою для прийняття відповідного судового рішення.

Посилання сторони захисту щодо можливості обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою були предметом розгляду слідчим суддею та їм дана належна процесуальна оцінка, яка не потребує відповідного перегляду колегією суддів.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги правильності висновків слідчого судді не спростовують.

Апеляційний суд вважає, що слідчим суддею об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, оскільки стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про обрання запобіжного заходу обґрунтовано існують і в сукупності з даними про його особу підтверджують на даному етапі кримінального провадження потребу в триманні останнього під вартою з можливістю внесення застави, а даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчому судді та апеляційному суду не надано.

З пояснень прокурора в судовому зсіданні вбачається, що на даний час ним обвинувальний акт стосовно підозрюваного передано на розгляд до суду першої інстанції по суті пред`явлених особі звинувачень, під час якого і має бути вирішено питання про можливість закриття даного провадження в зв`язку із внесенням змін до чинного законодавства України, як на тому наполягає сторона захисту, і це питання не є наразі предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З урахуванням викладеного, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 199, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.07.2024 про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 53 дні до 12.09.2024 року включно з визначенням розміру застави залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді