Провадження № 1-кп/638/1730/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001186 від 04.06.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, Харківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлено, що з метою будівництва (встановлення) та обслуговування об?єктів торгівлі малої архітектурної форми (МАФів) у ОСОБА_6 виникла необхідність у отриманні дозвільних документів Харківської міської ради на право оренди земельних ділянок на території міста Харкова.

У зв?язку з викладеним, у травні 2024 року ОСОБА_6 звернувся до знайомого ОСОБА_5 , якого сприймав як особу з необхідними компетенціями, з питанням про можливість сприяння в отриманні та оформленні вказаних дозвільних документів Харківської міської ради на право оренди земельних ділянок на території міста Харкова.

Однак, ОСОБА_5 за вплив на прийняття посадовими особами Харківської міської ради, тобто особами, уповноваженими на виконання функцій місцевого самоврядування рішень щодо отримання та оформлення вказаних дозвільних документів Харківської міської ради на право оренди земельних ділянок на території міста Харкова, в тому числі по АДРЕСА_3 вказав на необхідність передачі йому неправомірної вигоди у розмірі 3000 доларів США.

Надалі, 10.06.2024, приблизно о 14:50, у ході зустрічі біля гіпермаркету «Будмен» за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та наслідків, діючи умисно, одержав від ОСОБА_6 для себе неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 3000 доларів США за вказаний вплив на прийняття посадовими особами Харківської міської ради рішень щодо отримання та оформлення вказаних дозвільних документів Харківської міської ради на право оренди земельних ділянок на території міста Харкова, після чого передав ОСОБА_6 дозвільні документи, видані особами, уповноваженими на виконання функцій місцевого самоврядування у вигляді трьох дозволів з печатками від імені Харківського міського голови від 28.05.2024 про оренду земельних ділянок за адресами: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_5 , а також трьох наказів від 28.05.2024 з печатками від імені голів адміністрацій Шевченківського та Салтівського районів Харківської міської ради за вищевказаними адресами.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме: одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування.

У судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України, визнав повністю, розкаявся. Підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті. Вказав, що близько двох місяців тому до нього звернулися знайомі друзі за допомогою в оформленні документів на торгівельні точки за адресами: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та сквер «Стрілка». Зазначив, що допоміг їм та вказані документи оформив, які передав вищевказаним особам 10 червня 2024 року та отримав грошові кошти у розмірі 3000 доларів США.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги те, що прокурор та обвинувачений не оспорювали фактичні обставини провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, переконавшись у добровільності позиції останнього, роз`яснивши обвинуваченому про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає, що дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 369-2 КК України кваліфіковані вірно, як одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування.

Суд враховує, що відповідно до ст.50 КК України, складовими покарання є не тільки кара та виправлення засуджених, а й запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так й іншими особами, що є найбільш актуальним в обстановці, що склалася.

Визначаючи вид та міру покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує: тяжкість скоєного правопорушення, який згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином; характер та ступінь тяжкості наслідків, що настали; їх суспільну небезпеку; а також, враховує особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Дослідивши особу обвинуваченого, суд встановив, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Харкова, Харківської області, є українцем, громадянином України, з вищою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий. На диспансерному( профілактичному) обліку не перебуває, впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КНП «МПНД №3» ХМР не звертався.

В якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, на підставіст.66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, на підставіст.67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, згідно з вимогамист. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжкого злочину, конкретні обставини, за яких вчинене дане правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують покарання, і вважає за необхідне призначити йому покарання за ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу.

При цьому, як передбачено положеннями п.1 ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цьогоКодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2ст. 53 цього Кодексу.

Згідно ч.2ст.53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цьогоКодексу не передбачено вищого розміру штрафу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір штрафу, що призначається судом, не може бути меншим за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цьогоКодексу.

Санкцією ч. 2 ст. 369-2 КК України передбачено основне покарання, зокрема, у виді штрафу у розмірі від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, призначаючи особі покарання за ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу необхідно враховувати положення ч. 2ст. 53 КК України та вирішувати питання про визначення штрафу у розмірі, не меншому за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Оскільки сума отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу обвинуваченою становить 3000 доларів США, що станом на 10 червня 2024 року по курсу НБУ на офіційному сайті НБУ за посиланням:

(ІНФОРМАЦІЯ_2 ) становить 120745 грн. 50 коп. (4000 доларів США х 40,2485), то обвинуваченому варто призначити штраф в розмірі 7500,00 (сім тисяч п`ятсот) неоподаткованих неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Даний вид покарання є достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 червня 2024 року обвинуваченому було обрано запобіжний захід у виді часткового домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу прокурора, слідчого, суду з 22-00 год. до 06-00 год. на строк 2 (два місяця), тобто до 11 серпня 2024 року.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. 12, 53, 65, 67, 75, 369-2, КК України, ст. ст. 100, 349,369,370,373,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 7500 (сім тисяч п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 127500 (сто двадцять сім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 червня 2024 року, на вилучене майно, а саме:

Наказ № 404/321/87 від 28.05.2024, Наказ № 404/754/02 28.05.2024, Наказ № № 404/754/03 28.05.2024, видані головами адміністрацій Шевченківського та Салтівського районів, на яких містяться печатні відтиски синього кольору з написами «Адміністрація Салтівського району Харківська міська рада» та «Адміністрація Шевченківського району Харківська міська рада», а також дозволи № 754/93/78 від 28.05.2024, № 808/98/205 від 28.05.2024, № 808/98/205 від 28.05.2024, видані від імені міського голови ОСОБА_9 , що містять печатки круглої форми з синім написом «Департамент організаційної роботи №1» та відтиски прямокутної форми синього кольору, що стосуються оренди земельних ділянок по АДРЕСА_6 та по АДРЕСА_3 , які були вилучені 10.06.2024 в період часу з 18 год. 55 хв. по 19 год. 15 хв. під час складання протоколу огляду за участі свідка ОСОБА_6 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 липня 2024 року, на вилучене майно, а саме:

мобільний телефон Айфон 14 Pro Max в силіконовому чохлі чорного кольору, з сім картою з вказанням оператор «Лайфселл» № НОМЕР_1 , імітаційні засоби номіналом по 100 доларів США в кількості 30 шт., з вказанням на кожній купюрі КВ14859854 М, які були вилучені 10.06.2024 о 14 год. 58 хв. за адресою: АДРЕСА_4 у ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був затриманий в порядку ст. 208 КПК України співробітниками поліції Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області, під час особистого обшуку останнього.

Речові докази, а саме: Наказ № 404/321/87 від 28.05.2024, Наказ № 404/754/02 28.05.2024, Наказ № № 404/754/03 28.05.2024, видані головами адміністрацій Шевченківського та Салтівського районів, на яких містяться печатні відтиски синього кольору з написами «Адміністрація Салтівського району Харківська міська рада» та «Адміністрація Шевченківського району Харківська міська рада», а також дозволи № 754/93/78 від 28.05.2024, № 808/98/205 від 28.05.2024, № 808/98/205 від 28.05.2024, видані від імені міського голови ОСОБА_9 , що містять печатки круглої форми з синім написом «Департамент організаційної роботи №1» та відтиски прямокутної форми синього кольору, що стосуються оренди земельних ділянок по АДРЕСА_6 та по АДРЕСА_3 , які були вилучені 10.06.2024 в період часу з 18 год. 55 хв. по 19 год. 15 хв. під час складання протоколу огляду за участі свідка ОСОБА_6 залишити в матеріалах кримінального провадження № 0001186 від 04.06.2024.

Речовий доказ, а саме мобільний телефон Айфон 14 Pro Max в силіконовому чохлі чорного кольору, з сім картою з вказанням оператор «Лайфселл» № НОМЕР_1 повернути власнику.

Речові докази, а саме: імітаційні засоби номіналом по 100 доларів США в кількості 30 шт., з вказанням на кожній купюрі КВ14859854 М, які були вилучені 10.06.2024 о 14 год. 58 хв. за адресою: АДРЕСА_4 у ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити в 7-му управлінні (з обслуговування Харківської області) ДСР НП України.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленогоКПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1