Справа № 588/950/24
Провадження № 1-кп/950/212/24
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2024 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лебедині кримінальне провадження № 0000080 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Лебедин, громадянин України, не одружений; не працює; зареєстрований: АДРЕСА_1 ; раніше судимий вироком Лебединського районного суду Сумської області від 17.02.2023 за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі; вироком Лебединського районного суду Сумської області від 10.04.2023 за ч. 1 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням попереднього вироку до 1 року 1 місяця позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 11.12.2023)

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України

ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Лебедин, громадянин України, не одружений; не працює; зареєстрований: АДРЕСА_2 ; навчається на 3 курсі Лебединського вищого професійного училища лісового господарства)

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , їх представник адвокат ОСОБА_9 ,

потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисники ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Лебединського районного суду Сумської області перебуває вищевказане кримінальне провадження. У судовому засіданні 29.07.2024 прокурор звернувся до суду з клопотанням у якому просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Клопотання обґрунтоване тим, що до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 16.08.2024 включно. Останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 та ч. 2 ст. 296 КК України. Обґрунтованість обвинувачення підтверджується отриманими в ході досудового розслідування фактичними даними. Зазначає, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказуючи на те, що ОСОБА_3 після засудження за вчинення тяжких кримінальних правопорушень належних висновків не зробив, повторно вчинив корисливий злочин одразу після відбуття покарання, що свідчить про ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Враховуючи тяжкість покарання, обвинувачений може переховуватись від суду, а проживаючи в одному населеному пункті з зі свідками та іншим співучасником хуліганства, останній може незаконно впливати на них. Обвинувачений є молодим чоловіком 18 років, має задовільний стан здоров`я, не одружений, не має офіційного заробітку, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків.

Прокурор подане ним клопотання підтримав.

Захисник ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_13 , подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт у нічний час доби. В обґрунтування поданого клопотання зазначив, що на даний час перестали існувати ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу. Зокрема ризик переховування спростовується міцністю соціальних зав`язків ОСОБА_3 , який має постійне місце проживання, проживає з дідусем та бабусею, які часто хворіють. Будучи зупинений працівниками поліції ОСОБА_3 залишився на місці та чекав приїзду СОГ. Ризик впливу на потерпілих та свідків спростовується тим, що останні допитані в ході досудового розслідування. Хоча ОСОБА_3 раніше судимий, відсутні підстави стверджувати про те, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення.

Адвокат ОСОБА_13 додатково зазначив, що в умовах воєнного стану пересування по території країни ускладнене, що додатково перешкоджає можливості обвинуваченого переховуватись від суду. Потерпілі не вимагають тримання обвинуваченого під вартою. Єдиний ризик який існує, це ризик пов`язаний із його попереднім засудженням, інші ризики загалом не доведені прокурором.

Прокурор проти зміни запобіжного заходу заперечував, вважав наявними ризики, зазначені у його клопотанні.

Захисник ОСОБА_12 у судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, вважала його необґрунтованим, зазначила, що більш м`який запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти клопотання прокурора заперечував.

Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проти клопотання прокурора також заперечували.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх представник, адвокат ОСОБА_9 , підтримали клопотання прокурора, вважали за необхідне застосувати до ОСОБА_3 саме запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників судового провадження, оцінивши наведені прокурором доводи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Так, ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 20.06.2024 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до ОСОБА_3 , було продовжено до 16.08.2024 включно.

На даний час судовий розгляд кримінального провадження триває та в силу об`єктивних обставин не може бути завершений до указаної дати, оскільки на даний час не досліджено усі докази, відповідно до установленого судом порядку.

Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

В обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою прокурор зазначив, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України на даний час не зменшились, а саме продовжують існувати ризики переховування від суду, впливу на потерпілих та свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Оцінюючи наведені прокурором обставини, суд вважає, що на даний час продовжують існувати ризики, які виражаються у можливості обвинуваченого переховуватись від суду, впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання щодо продовження застосованого до ОСОБА_3 запобіжного заходу, суд враховує також обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України.

Так, суд вважає наявним ризик переховування обвинуваченого від суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні в тому числі тяжкого злочину, покарання за який передбачене у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Тяжкість пред`явленого обвинувачення, суворість передбаченого покарання надають обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений може вдатися до дій, спрямованих на ухилення від суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Лабіта проти Італії» зазначив, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Також, суд вважає наявним ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вплив на свідків та потерпілих, оскільки на даний час усі потерпілі та свідки не були допитані судом. Слід зазначити, що показання свідків та потерпілих суд отримує безпосередньо шляхом їх допиту, що спростовує твердження захисника ОСОБА_3 про те, що усі свідки та потерпіли вже допитані на стадії досудового розслідування.

В контексті наведеного ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд зазначає, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 186 та ч. 2 ст. 296 КК України ОСОБА_3 вчинив протягом нетривалого строку після звільнення з місць позбавлення волі, має непогашену судимість за вчинення злочину проти власності.

Наявність такого ризику не заперечувалась стороною захисту. Виходячи із пред`явленого обвинувачення, спостерігається стійка негативна поведінка обвинуваченого про що також свідчить вчинення декількох кримінальних правопорушень протягом короткого періоду часу після відбуття покарання.

За таких обставин суд вважає наявним ризик вчинити інше кримінальне правопорушення обвинуваченим на даний час.

Суд також враховує, що ОСОБА_3 є особою молодого віку, не має у власності нерухомого майна або іншого цінного майна, яке б завадило йому вчинити дії, спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності, не працює, не має офіційного доходу.

Слід зазначити, що надана в якості характеризуючої обвинуваченого довідка ДПТНЗ Кременчуцьке професійно-технічне училище свідчить про те, що ОСОБА_3 навчався виключно у період з 05.09.2023 по 11.12.2023, тобто 3 місяці. Характеристика депутата Лебединської міської ради від 26.07.2024 та характеристика ГО «ВОСХОД» не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки не відображають усієї повноти даних про особу обвинуваченого, не містять відомостей про його попередні притягнення до кримінальної відповідальності та не спростовують висновків про наявність ризиків, які були наведені прокурором та установлені судом.

З огляду на викладене, суд вважає, що виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може запобігти ризикам, які встановлені судом, та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_3 у зв`язку із чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Враховуючи викладені вище висновки, суд відмовляє в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_13 про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу на більш м`який.

З огляду на положення п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд, враховуючи надані йому повноваження, не визначає розмір застави та не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин суд вважає за необхідне продовжити застосований відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 26.09.2024 включно.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 331, 350 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Лебедин, громадянин України, зареєстрований: АДРЕСА_1 ) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» на строк до 26.09.2024 включно.

Копію ухвали негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, направити Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_14