Єдиний унікальний номер 341/163/24
Номер провадження 1-в/341/51/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представниці Івано-Франківського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні подання начальника Івано-Франківського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про звільнення від покарання ОСОБА_5 .

установив

29.08.2024 із Івано-Франківського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області до суду надійшло подання про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_5 .

У поданні просить розглянути питання про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 за діяння, караність якого усунена відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, що набрав чинності 09.08.2024.

У судовому засіданні представник Івано-Франківського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області подання підтримала та просила його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не прибув. Відповідно до матеріалів справи засуджений мобілізований та перебуває на військовій службі у складі ЗС України.

Прокурор не заперечував щодо задоволення подання та звільнення засудженого від призначеного покарання.

З огляду на поважність причин відсутності засудженого та розгляд подання, яке покращує становище засудженого, суд дійшов висновку про можливість розгляду і вирішення відповідного питання без участі ОСОБА_5 .

Суд вивчив матеріали подання, заслухав учасників процесу і дійшов висновку про наявність підстав для задоволення подання, з огляду на таке.

У процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч. 2 ст. 74 КК України. Слід зазначити, що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст. 58 Конституції України про зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів та ст. 5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі.

У статті 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК).

Згідно з частиною другою статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується, також, у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України чи виконання вироку відстрочене ст. 536 КПК України). При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч. 2ст. 74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58 ,частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до вироку Галицького районного суду Івано-Франківської області від 05.06.2024 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15 частиною 4 статті 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі статті 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 2 роки. Вирок набрав законної сили 08.07.2024.

Відповідно до положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, що набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковиний мінімум доходів громадян це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового Кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2023 року складав 1342,0 грн (2684,0 грн розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 х на 50 %). Тобто, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян на час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 становили суму в розмірі: 1342,0 х 2 = 2684,0 грн.

Згідно зі змістом вироку Галицького районного суду Івано-Франківської області від 05.06.2024 у справі № 341/163/24, ОСОБА_5 25.07.2023 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна та своїми умисними протиправними діями міг завдати потерпілому шкоду на загальну суму 2103,96 грн, що станом на момент замаху на вчинення крадіжки складало меншу суму, ніж два неоподатковувані мінімуми доходів громадян (2684,0 грн).

Таким чином, на засудженого ОСОБА_5 розповсюджується дія Закону України № 3886-IX від 18.07.2024 Закону України № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна на суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Подання начальника Івано-Франківського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області про звільнення від покарання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, призначеного йому вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 05.06.2024, у справі № 341/163/24, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня оголошення.

СуддяОСОБА_6