ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3714/24
провадження № 1-в/753/926/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуюча суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурор ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Ніжинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Чернігівській області про заміну несплаченої суми штрафу стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 05 грудня 2024 року надійшло подання Ніжинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Чернігівській області, в якому порушено питання про заміну несплаченої суми штрафу засудженому ОСОБА_4 , оскільки після набрання вироком законної сили та розстрочки суми щтрафу останній на пред`явив органу пробації документ про сплату штрафу.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про поважність своєї неявки суд не повідомив. При цьому судом були вжиті заходи для повідомлення ОСОБА_4 про час та місце розгляду справи, однак останній в ході телефонної розмови з працівником апарату суду фактично відмовився прибувати на судове засідання.

Представник органу пробації у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлені належним чином, клопотань про відкладення до суду не подавав, втім його неявка на підставі ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вивчивши подання та перевіривши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 цієї ж статті КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 КК України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Так, вироком Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2024 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та останньому призначено покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. Вирок Дарницького районного суду м. Києва набрав законної сили 25 березня 2024 року та був направлений на виконання до уповноваженого органу з питань пробації 13 травня 2024 року.

Після того, як вказаний вирок суду набрав законної сили, проте засуджений не виконав свій обов`язок, а саме не повідомив уповноважений орган пробації про виконання ним вироку суду шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу, орган пробації 28 серпня 2024 року звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із поданням про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу. Надалі ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 вересня 2024 року подання органу пробації про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу було задоволено.

У подальшому засудженому ОСОБА_4 органом пробації неодноразово надсилались повідомлення про необхідність сплатити штраф, попереджено про наслідки його несплати. В ході телефонних розмов засуджений зобов`язувався сплатити його.

Однак з того часу, тобто через більш ніж два місяці після надання розстрочки засуджений ОСОБА_4 не сплатив жодного обов`язкового платежу.

Під час телефонної розмови засуджений ОСОБА_4 не зміг пояснити причини несплату штрафу.

В силу положень частини 1 статті 1 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України), кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Отже, суд констатує, що вирок суду в частині не сплати штрафу ОСОБА_4 не виконується тривалий час, засуджений фактично відмовляється сплачувати його, зокрема і після надання йому розстрочки суми штрафу.

Так, ч. 2 ст. 26 КВК України встановлено, що у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами засуджений зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу засуджений повідомляє уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу.

При цьому суд враховує, що відповідно до частини 4 статті 26 КВК України у разі несплати засудженим чергового платежу у випадку призначення штрафу з розстрочкою виплати суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу за поданням уповноваженого органу з питань пробації замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби (ч. 3 ст. 56 КК України).

Матеріали подання та кримінального провадження не містять відомостей, що ОСОБА_4 є особою, якій відповідно до положень ч. 3 ст. 56 КК України, не може бути призначене покарання у виді громадських робіт.

Отже, обмеження щодо застосування засудженому ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт відсутні.

Частина 5 ст. 53 КК України передбачає, що у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

За змістом ч. 2 ст. 56 КК України вбачається, що громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день.

І цей розмір покарання, передбачений положеннями Загальної частини КК України суд при заміні покарання перевищити не може.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що засуджений ОСОБА_4 не сплатив призначений за вироком суду штраф, надалі відмовляється виконувати вирок, обмежень у застосуванні до нього покарання у виді громадських робіт не встановлено, через те суд дійшов висновку, що наявні підстави для заміни засудженому покарання у виді штрафу покаранням у виді громадських робіт на строк двісті сорок годин.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 53, 56 КК України, ст. 26 КВК України, суд

постановив:

Подання начальника Ніжинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Чернігівській області про заміну несплаченої суми штрафу стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , несплачену суму штрафу, що становить 17 000 грн, призначену вироком Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2024 року, на громадські роботи строком (240) двісті сорок годин.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1