Провадження №1-кп/522/1431/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному проваджені №0006593 від 15.12.2019 на підставі обвинувального акту, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, громадянина України, не одруженого, перебуває в цивільному шлюбів, має малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, працює різноробочим в фермерському господарстві, який має повну середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3

захисник- ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, за наступних обставин.

15.12.2019 о приблизно 14 годині 40 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом з двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, маючи скрутне матеріальне положення в зв`язку з відсутністю роботи, знаходячись в районі Залізничного Вокзалу м.Одеси, заздалегідь продумали злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 та дві невстановлені досудовим слідством особи, в той же час, прослідувавши в пошуках особи, майном якої можна заволодіти, побачили в підземному переході раніше невідомого їм потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якого при собі був планшет марки «Lenovo», який і визначили предметом свого злочинного посягання.

В подальшому, в цей же час та місці, а саме - біля будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 та дві невстановлені особи, діждалися доки потерпілий ОСОБА_6 разом зі своєю онукою вийде з підземного переходу, та скористались тим, що потерпілий похилого віку, розподілили ролі, а саме ОСОБА_3 разом з невстановленою особою №1 підійшли до ОСОБА_6 та обійшовши потерпілого схопили його під руки з обох сторін, аби потерпілий не зміг вирватись, поки в цей час невстановлена особа №2 підійшла до потерпілого та засунувши руку до внутрішньої лівої кишені пальто потерпілого, схопив планшет марки «Lenovo», в корпусі білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар», номер « НОМЕР_2 », вартістю 1300 грн. та намагався відкрито викрасти його, від натиску з боку невстановленої №2 потерпілий втратив рівновагу та впав на землю.

Далі, ОСОБА_3 та дві невстановлені досудовим слідством особи, розуміючи, що їх дії помітні як для потерпілого так і свідка ОСОБА_7 , яка в цей час намагалася їх відштовхнути та кликала на допомогу, не змогли вирвати у потерпілого вищевказаний планшет, так як, розуміючи, що можуть бути викриті, почали покидати місце вчинення кримінального правопорушення, тому завершити свій злочинний намір на відкрите викрадення чужого майна останні не змогли, з причин, що не залежали від їх волі.

В результаті вказаних злочинних дій ОСОБА_3 та невстановлені досудовим слідством особи, намагались спричинили потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1 300 гривень.

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 186 КК України: закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), коли особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 ККУ, визнав у повному обсязі, підтвердивши фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті.

Оскільки обвинувачений визнав свою винуватість у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення.

При призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, є тяжким злочином проти власності, який карається позбавленням волі на строк від 4 до 6 років.

ОСОБА_3 є громадянином України, має повну середню освіту, не офіційно працює різноробочим в фермерському господарстві, перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні малолітнього сина 2023 року народження, зареєстрований в Черкаській області, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, у майбутньому обіцяє не скоювати нових правопорушень, просить його суворо не карати.

Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.

Претензій майнового характеру від потерпілої особи обвинувачений не має, майнову шкоду потерпілому не завдано.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 згідно ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно ст.67 КК України, є вчинення злочину, щодо особи похилого віку та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, відсутність тяжких наслідків, вказані пом`якшуючу та обтяжуючі покарання обставини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за вчинене ним кримінальне правопорушення покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, оскільки, на думку суду, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання достатнім для його перевиховання та попередження вчинення нових злочинів.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком законної сили не встановлено.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.1-379 КПК України, ст.ст.1-185 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 ( чотири ) років.

На підставі ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 ( один ) рік і 6 (шість) місяців.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем його проживання.

Запобіжний захід - не обирати.

Речові докази по справі:

-планшет Леново - вважати повернутим за належністю потерпілому;

-ДВД- диск з відеозаписом - зберігати в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою яка тримається під вартою, протягом цього ж часу з моменту отримання копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких судом було визнано недоцільним на підставі положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому, а також не пізніше наступного дня після оголошення направити учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя:

12.08.2024