14.08.2024 Справа № 331/4880/24
Провадження № 1-кс/331/1676/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя заяву про самовідвід судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 надійшла заява судді ОСОБА_3 про самовідвід.

В обґрунтування заяви зазначено, що в провадження Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із Запорізької обласної прокуратури надійшов затверджений прокурором обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001202 від 02.08.2024 року відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2024 року, головуючим у вказаному кримінальному провадженні визначено суддю ОСОБА_3 .

Як слідує зі змісту обвинувального акту, 16.02.2024 року слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000249.

02.08.2024 року постановою прокурора з кримінального провадження № 0000249 від 16.02.2024 року виділені матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_4 в окреме провадження 0001202 з внесенням відповідних відомостей до ЄРДР.

Разом з тим, у кримінальному провадженні № 0000249 нею, як слідчим суддею, в ході досудового розслідування приймались рішення за результатом розгляду клопотань органу досудового розслідування, у тому числі про застосування та продовження дії запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_4 та продовження строку досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.

Відповідно до ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст. ст. 75-79 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що суддею ОСОБА_3 як слідчим суддею здійснювався розгляд клопотань органу досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000249, з якого в окреме провадження виділено кримінальне провадження № 0001202 від 02.08.2024 року відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, тому вона не може приймати участь у розгляді провадження № 1-кп/331/600/2024, ЄУН 331/4880/24 та заявляє самовідвід по вищевказаному кримінальному провадженню. Просить вказану заяву розглядати без її участі, на її задоволенні наполягає.

Суд, ознайомившись з доводами заяви про самовідвід, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.

Відповідно до ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст. ст. 75-79 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Судом встановлено, що в провадження Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із Запорізької обласної прокуратури надійшов затверджений прокурором обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001202 від 02.08.2024 року відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2024 року, головуючим у вказаному кримінальному провадженні визначено суддю ОСОБА_3 .

Як слідує зі змісту обвинувального акту, 16.02.2024 року слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000249.

02.08.2024 року постановою прокурора з кримінального провадження № 0000249 від 16.02.2024 року виділені матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_4 в окреме провадження 0001202 з внесенням відповідних відомостей до ЄРДР.

Суддею ОСОБА_3 , як слідчим суддею, у кримінальному провадженні № 0000249 нею, в ході досудового розслідування приймались рішення за результатом розгляду клопотань органу досудового розслідування, у тому числі про застосування та продовження дії запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_4 та продовження строку досудового розслідування.

Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ст. 6 ч. 1) кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Існує дві вимоги щодо безсторонності суду, а саме:

- суд повинен бути суб`єктивно вільний від упередження чи зацікавленості в результаті справи;

- суд також має бути безсторонній з об`єктивної точки зору, тобто має запропонувати досить гарантій для виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності (справа Фіндлей, op. Cit).

Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: «Існування безсторонності для цілей статті 6 параграф 1 повинно визначатись згідно суб`єктивного тесту, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і також згідно об`єктивного тесту, тобто встановлення, чи суддя має гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно безсторонності» (справа П`єрсак, А 53 параграф 30).

Як зауважував Суд, суддя є безсторонній, поки зворотне не буде доведено (справа ле Компта, ван Лейвена і де Мейра, А 43 параграф 58). До того ж необхідно зазначити, що, крім всього, суди зобов`язані заслуговувати на довіру учасників процесу, особливо обвинувачених.

Європейський суд стверджує в справах Делкурта (All параграф 31), П`єрсака (А 53 параграф 30) і де Куб бера (А 86 параграф 26): «... будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід». «Держави - учасниці мають більшу свободу при розгляді цивільних справ, ніж при розгляді кримінальних справ» (справа Домбо Бехеера А 274 параграф 32), тому гарантії, які, можливо, будуть необхідні для «справедливого слухання» в кримінальних справах, не можуть застосовуватись з такою самою суворістю до розгляду цивільних чи господарських справ.

В пп. 66, 67 рішення ЄС «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.03.2010 року зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ), за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність-будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993, серія А, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10.06.1996, Reports 1996-III,c. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Крім того, приймає до уваги «Порядок здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо конфлікту інтересів в діяльності суддів та інших представників судової системи та його врегулювання», який розроблений з урахуванням норм Конституції України, Закону України «Про судоустрій та статус суддів в Україні», ЗУ «Про запобігання корупції» та стандартів етичної поведінки суддів, закріплених у Кодексі суддівської етики та міжнародних актах, з метою:

-відновлення та зміцнення довіри суспільства до судової системи;

-підвищення рівня дотримання етичних стандартів в поведінці суддів;

-запобігання та врегулювання конфлікту інтересів в діяльності суддів судів загальної юрисдикції, голови та членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Голови Державної судової адміністрації України та його заступників;

-узгодження приватних та публічних інтересів зазначених осіб;

-забезпечення їх неупередженості та об`єктивності, надання переваги дотриманню публічних інтересів при прийнятті рішень;

-унеможливлення появи та розвитку корупції у судовій системі.

Тому з урахуванням положень ч. 1 ст. 76 КПК України, вважаю що це є обставинами, які в подальшому будуть підставою для виклику сумніву у її неупередженості, а тому заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід необхідно задовольнити.

Керуючись ст. 76, 81 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 - задовольнити.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України. (1-кп/331/600/2024, ЄУН 331/4880/24) передати до канцелярії суду для визначення судді в порядку ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1