Справа № 545/3838/24
Провадження № 1-в/545/567/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2024 Полтавський районний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві клопотання засудженої ОСОБА_3 про приведення вироку суду у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-ІХ,

встановив:

Засуджена ОСОБА_3 звернулася до Полтавського районного суду Полтавської області з клопотання про перегляд матеріалів справи у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-ІХ.

Від засудженої та представника установи надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання засудженої та приведення вироків у відповідність.

Дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволення з наступних підстав.

Згідно п.13,14 ч.1 ст.537 КПК під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України, інші питання про всілякого роду сумніви та протирічча, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до п.1, п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання у разі необхідності вирішення питань передбачених, зокрема, п.14 ч.1 ст. 537 КПК України

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України),11,13,13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу,

Судом встановлено, що згідно вироку Димитровського міського суду Донецької області від 04.04.2018, ОСОБА_3 засуджена за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, зараховано період попереднього ув`язнення з 23.02.017 по 24.05.2017 включно відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України.

Вироком Донецького апеляційного суду від 19.09.2019 в частині призначеного покарання вирок Дмитровського міського суду Донецької області від 04.04.2018 скасовано та призначено покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

При цьому, при призначенні покарання враховано вирок Димитровського міського суду Донецької області від 04.04.2018 та вирок Новогродівського міського суду Донецької області від 24.05.2017, остаточно призначено покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань за вироками.

Згідно вироку Новогродівського міського суду Донецької області від 24.05.2017, ОСОБА_3 засуджена за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.11.2019, ОСОБА_3 , засуджену за вироком Димитровського міського суду Донецької області від 04.04.2018, звільнено умовно-достроково на 8 місяців 12 днів.

Згідно вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.11.2020, ОСОБА_3 засуджена за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, зараховано термін попереднього ув`язнення з 15.06.2020 по 26.11.2020 включно, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, що 1 дню попереднього ув`язнення відповідає 1 день позбавлення волі

При цьому, при призначені покарання враховано вирок Донецького апеляційного суду від 19.09.2019, остаточно призначено покарання на підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Донецького апеляційного суду від 19.09.2019.

Також відповідно до вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03.08.2022, ОСОБА_3 засуджена за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України та призначено покарання у виді 6 років 9 місяців позбавлення волі.

При цьому, при призначенні покарання враховано вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.11.2020, остаточно призначено покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання і покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.11.2020.

Початок строку покарання 27.11.2020. Кінець строку покарання 15.03.2027.

Завдана матеріальна шкода за вироком Новогродівського міського суду Донецької області від 24.05.2017 за фактом вчинення крадіжок становить 1104 грн. за епізодом 21.02.2017, 1368 грн. за епізодом 21.02.2017 о 13 год, 2808 грн. за епізодом 21.02.2017 о 13:40 год.

Завдана матеріальна шкода за вироком Димитровського міського суду Донецької області від 04.04.2018 , скасованого в частині призначення остаточного покарання вироком Донецького апеляційного суду від 19.09.2019 становить 1305 грн.

Завдана матеріальна шкода за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.11.2020 за епізодами ч. 2 ст. 185 КК України становить 989, 20 грн. за першим епізодом та 979, 82 грн. за другим епізодом.

Завдана матеріальна шкода за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03.08.2022 становить 350 грн. за першим епізодом, 510 грн. за другим епізодом, 680 грн. за третім епізодом, 680 грн. за четвертим епізодом, 850 грн. за п`ятим епізодом.

Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX в частині викладення нової редакції ст. 51 КУпАП, відповідно до якого кримінальна відповідальність за вчинення викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрат настає в разі, якщо сума викраденого майна перевищує два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян, яким введена часткова декриміналізація кримінальних правопорушень.

Частина 2 статті 51 КУаАП, яка визначає граничний розмір вартості викраденого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за що винна особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України що застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги та визначає, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Для кваліфікації правопорушення як адміністративного чи кримінального, необхідно виходити з того, що прожитковий мінімум станом на 1 січня 2014 року становив 1218 грн, у зв`язку з чим нижня межа кримінальної караності крадіжки, вчиненого у 2014 році, настає, якщо вартість предмета становить 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1218 грн.; на 1 січня 2015 року становив 1218 грн, у зв`язку з чим нижня межа кримінальної караності крадіжки, вчиненого у 2015 році, настає, якщо вартість предмета становить 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1218 грн.; на 1 січня 2017 року становив 1600 грн, у зв`язку з чим нижня межа кримінальної караності крадіжки, вчиненого у 2017 році, настає, якщо вартість предмета становить 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1600 грн.; на 1 січня 2020 року становив 2102 грн, у зв`язку з чим нижня межа кримінальної караності крадіжки, вчиненого у 2020 році, настає, якщо вартість предмета становить 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2102 грн.

Згідно з вироком Димитровського міського суду Донецької області від 04.04.2018,скасованого в частині призначення остаточного покарання вироком Донецького апеляційного суду від 19.09.2019 ОСОБА_3 викрала майно у сумі 1305 грн. (14.02.2017), що станом на день вчинення крадіжки менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених на 1 січня 2017 року, тобто 1600 грн.

Відповідно до вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.11.2020, ОСОБА_3 за фактом крадіжок викрала майна у сумі 989, 20 грн. за першим епізодом (24.05.2020 близько 14:00 год), 979, 82 грн. за другим епізодом (24.05.2020 близько 16:40 год), що станом на день вчинення крадіжок менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених на 1 січня 2020 року, тобто 2102 грн.

Відповідно до вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03.08.2022, ОСОБА_3 викрала майна у сумі 350 грн. за першим епізодом (03.05.2014), 510 грн. за другим епізодом (14.09.2014), 680 грн. за третім епізодом (29.10.2014), 680 грн. за четвертим епізодом (04.12.2014), 850 грн. за п`ятим епізодом (02.04.2015),що станом на день вчинення крадіжок менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених на 1 січня 2014 року та на 1 січня 2015 року, тобто 1218 грн.

Частини 2,3 статті 74 КК України - особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 цього Кодексу, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних розмірів доходів громадян. Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 НМДГ.

З урахуванням положень ст. 5 КК, а також тієї обставини, що вартість викраденого майна на час вчинення кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ОСОБА_3 вчинила дрібну крадіжку, за що передбачена відповідальність ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч.2, 3 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові слідства провадяться законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. відповідно до ч.3 ст.8 Конституції України норми Конституції України є нормами прямих дій. відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або тим самим покращує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідальні дії до набрання таким чином. законом чинності, в тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частиною 2 ст.5 КК України встановлено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, а тому положення Закону України від 18 липня 2024 року №3886- IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деякі інші закони України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадання чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024 є більш сприятливим для осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності за діяння, які вони вчинили до набрання чинності цим Законом виключно.

За таких обставин, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 7 жовтня 2024 року у справі №278/1566/21(провадження№51-2555кмо24), де вказав, що Закон №3886-IX є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення клопотання та приведення вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03.08.2022, вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.11.2020 та вироком Димитровського міського суду Донецької області від 04.04.2018, скасованого в частині призначеного покарання вироком Донецького апеляційного суду від 19.09.2019 у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-ІХ.

Суд вважає, що необхідно звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03.08.2022 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч. 4 ст.70 КК України, звільнити від покарання за вироком Димитровського міського суду Донецької області від 04.04.2018, скасованого в частині призначеного покарання вироком Донецького апеляційного суду від 19.09.2019 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, а також виключити з вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.11.2020 обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України - у зв`язку із декриміналізацією вчинених нею діянь відповідно положень ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Внаслідок звільнення від покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03.08.2022, за вироком Донецького апеляційного суду від 19.09.2019 за ч. 2 ст. 185 КК України (які у даному конкретному випадку декриміналізовано) та виключення обвинувачення з вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.11.2020 за ч. 2 ст. 185 КК України, підстави для застосування у вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.11.2020 положень ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України та призначення покарання за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків перестають існувати тому ОСОБА_3 потрібно вважати засудженою за цим вироком до 5 років 6 місяців позбавлення волі з виключенням з вироку ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст.5, 74КК України, ст.ст.537,539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів»,

у х в а л и в :

Клопотання засудженої ОСОБА_3 про приведення вироку суду у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-ІХ - задовольнити.

Привести вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03.08.2022, вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.11.2020 та вироку Димитровського міського суду Донецької області від 04.04.2018, скасованого в частині призначеного покарання вироком Донецького апеляційного суду від 19.09.2019 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Звільнити засуджену ОСОБА_3 від відбуття покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03.08.2022 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч. 4 ст.70 КК України у вигляді 6 років 9 місяців позбавлення волі.

Звільнити засуджену ОСОБА_3 від відбуття покарання за вироком Димитровського міського суду Донецької області від 04.04.2018, скасованого в частині призначеного покарання вироком Донецького апеляційного суду від 19.09.2019 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

Виключити з вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.11.2020, яким ОСОБА_3 засуджена за за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України на 6 років 6 місяців позбавлення волі обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України та вказівку на застосування ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ОСОБА_3 злочинів та вважати ОСОБА_3 засудженою за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.11.2020 за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду протягом семи діб з дня проголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1