Провадження № 1-кп/727/487/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

Головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001018 від 11.10.2024 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Чернівці, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , із вищою освітою, не одруженого, на утриманні 2 неповнолітніх дітей, одна з яких є інвалідом, раніше неодноразово судимого: останній раз 21.12.2018 року Шевченківським районним судом м.Чернівці за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний кримінальний проступок при наступних обставинах:

Так, у невстановленому в ході досудового розслідування місці та у невстановлений час ОСОБА_3 умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, знайшов зіп-пакет з кристалічною речовиною, при цьому, усвідомлюючи про походження даної речовини незаконно придбав її шляхом привласнення знайденого та зберігав при собі, у правій внутрішній кишені куртки до 15 год. 50 хв. 10.10.2024 року.

У подальшому, 10.10.2024 року близько 15 год. 52 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м.Чернівці, вул.Золочівська, 110, був зупинений працівниками Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області та згідно ст.34 ЗУ «Про Національну поліцію» відносно останнього було проведено поверхневу перевірку, під час якої у ОСОБА_3 було виявлено зіп-пакет із кристалічною речовиною.

Після цього, в період часу з 15 год. 52 хв. до 16 год. 00 хв. 10.10.2024 року слідчо-оперативною групою Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області, за участю понятих за адресою: м.Чернівці, вул.Золочівська, 110, у встановленому законом порядку, в ході проведення огляду місця події оглянуто та вилучено належний ОСОБА_3 зіп-пакет із кристалічною речовиною.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-24/11159-НЗПРАП від 18.10.2024 року надана на дослідження кристалічна речовина, що містилась у полімерному зіп-пакеті, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Загальна маса PVP - 0,1687г.

Таким чином, ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,1687 грам.

Вказані обставини не заперечуються учасниками судового провадження.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 Кримінального кодексу України, а саме незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд вчиненого ОСОБА_3 кримінального проступку в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно із заявою ОСОБА_3 від 31.10.2024 року щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю його захисника ОСОБА_4 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 Кримінального кодексу України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Отже, під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження №0001018 з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.381 Кримінального процесуального кодексу України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснюється.

На підставі частини 2 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.309 Кримінального кодексу України як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, а також відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що останній має на утриманні 3 неповнолітніх дітей, одна з яких є інвалідом, раніше неодноразово судимий, вчинив кримінальне правопорушення у стані наркотичного сп`яніння.

Суд також враховує, що ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся.

Наведену обставину суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такою, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У даному випадку, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 Кримінального кодексу України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих вину обставин, майновий стан обвинуваченого і вважає за необхідне обрати йому покарання у виді пробаційного нагляду.

Таку міру суд вважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_3 за вчинене протиправне діяння, а й для його виправлення.

Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.309 ч.1 КК України і за його вчинення призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки: 1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави понесені витрати на залучення експерта в розмірі 2387 грн. 70 коп.

Речовий доказ: кристалоподібну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,1687 г, який переданий на зберігання до камеру зберігання речових доказів при ЦЗ ГУНП в Чернівецькій області - знищити.

На вирок суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини 4 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1