Справа № 133/2280/24
Ухвала

Іменем України

30 серпня 2024 року м. Калинівка

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000383 від 01.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, погоджене прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратур у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2024 року до Калинівського районного суду Вінницької області надійшли для розгляду матеріали клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт майна тимчасово вилученого майна, а саме 120 набоїв калібру 5,45, які було вилучено у ОСОБА_4 , мешканця АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, користування, розпорядження вказаним майном.

Клопотання мотивовано тим, що 31 липня 2024 року до чергової частини ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення на спец. лінію «102» про те, що під час патрулювання території обслуговування, а саме АДРЕСА_2 , поліцейськими офіцерами громади було виявлено гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мещканця АДРЕСА_1 , який є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , матросом. Під час складання адміністративних матеріалів, гр. ОСОБА_4 повідомив, що має при собі 120 набої калібру 5,45, які зберігає у портфелі.

Відомості про дане кримінальне правопорушення СВ № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області 01.08.2024 року, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000383, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

31 липня 2024 року під час огляду місця події, а саме поліцейської станції, яка розташована в АДРЕСА_2 , на підставі письмової заяви, громадянин ОСОБА_4 добровільно видав 120 набоїв калібру 5,45, які він зберігав у себе в портфелі.

Тимчасово вилучене майно визнано речовим доказом, відповідно до ст. 98 КПК України, оскільки воно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження.

У зв`язку з вище викладеним, з метою швидкого та всебічного розслідування кримінального провадження, необхідно накласти арешт на вище вказані речові докази для проведення з ними ряду необхідних слідчих дій.

У поданій письмовій заяві слідчий СВ відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_2 підтримала заявлене нею клопотання, просить розглядати клопотання без її участі та без фіксації процесуальних дій за допомогою технічних засобів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, вважаю за можливе розглянути клопотання у відсутність власника майна на яке накладається арешт.

В зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Заявник в клопотанні зазначив, що тимчасово вилучене майно, а саме 120 набоїв калібру 5,45, відповідно до постанови від 01.08.2024 року, визнано речовими доказами по даному кримінальному проваджені, вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки є предметом кримінального правопорушення, не застосування такого заходу забезпечення призведе до втрати речових доказів, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні, а тому, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, наявні підстави для накладення арешту.

Відповідно до ст. 171 КПК України, підтвердженням права власності на майно, що належить арештувати, є відповідні документи або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном підозрюваним, потерпілим, третіми особами. В даному випадку вказаними документами є протокол огляду місця події від 31.07.2024, в якому зазначено вилучені об`єкти та обставини за яких його було вилучено, що свідчить про володіння, користування та розпорядження таким майном.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що заявником в клопотанні доведено необхідність накладення арешту на вилучене майно, оскільки воно має значення речового доказу та доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000383 від 01.08.2024 року, , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме на 120 набоїв калібру 5,45, які було вилучено у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, користування, розпорядження вказаним майном.

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладення такого арешту.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий Суддя ОСОБА_1