У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 а, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , подане у кримінальному провадженні № 0001654, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.08.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , розлученого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

встановив:

В клопотанні вказано, що 17 серпня 2024 року близько 19:20 години ОСОБА_4 , будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом, керуючи автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Caddy» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, їдучи по вулиці Шумній, що у місті Ужгород порушив правила дорожнього руху, а саме перетнув розмітку 1.1 (вузька суцільна лінія). Екіпаж «Т-2» в складі інспекторів взводу № 1 ТОР УПП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 та лейтенанта поліції ОСОБА_9 , а також поліцейського взводу № 2 ТОР цього ж управління поліції сержанта поліції ОСОБА_10 які здійснювали патрулювання на службовому автомобілі, та стали очевидцями порушення ПДР водієм автомобіля «Volkswagen» моделі «Caddy» д.н.з. НОМЕР_1 , ввімкнули проблискові маячки на службовому автомобілі, наказуючи тим самим водію зупинити керований ним автомобіль на законну вимогу працівників поліції. Після чого, до водія підійшов ОСОБА_10 , який попросив пред`явити для перевірки документи на право керування вказаним транспортним засобом, ОСОБА_4 , в свою чергу, діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно усвідомлюючи що працівники поліції які стали безпосередніми очевидцями порушення ним ПДР України, перебувають при виконанні службових обов`язків, по припиненню його протиправних дій які носять характер порушення ПДР, злісно виражаючи небажання виконувати законні вимоги працівників поліції, демонструючи небажання виконувати законні вимоги працівника поліції в особі сержанта поліції ОСОБА_10 розпочав рух автомобілю. В той час ОСОБА_10 з метою не дати змоги правопорушнику втекти, стрибнув на підніжку транспортного засобу зі сторони водія, утримуючись руками за дверці та дах автомобіля і в такому положенні у якому опинився в результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 проїхав близько 100 м, у ході чого, поліцейський зумів ключами вимкнути двигун, при цьому отримавши тілесні ушкодження, а саме згідно з талону №2346/69 ОСОБА_10 лівого стегна отримав забійні садна нижньої та верхньої третини лівого стегна, забій правого ліктьового суглобу, забійні садна внутрішньої поверхні лівого ліктьового суглобу, забій м`яких тканин голови.

В клопотанні вказано, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 345 КК України, тобто в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

З огляду на існування ризиків для кримінального провадження, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому слідчий в тому числі й з огляду на обґрунтованість підозри, просить застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив таке задовольнити, у зв`язку з обґрунтованістю підозри та наявністю ризиків й неможливістю їх попередження шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні вказаного клопотання, застосувати до такого домашній арешт в нічний час, оскільки ОСОБА_4 наміру ухилятися від слідства та правосуддя не має.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, заперечення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Витягом з ЄРДР стверджується, що Ужгородським районним управлінням поліції ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001654, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

17 серпня 2024 року о 19:30 год. ОСОБА_4 було затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

У відповідності до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

КПК України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

На підтвердження обґрунтованості підозри в інкримінованому ОСОБА_4 кримінальному правопорушенні, слідчим до клопотання додано ряд доказів, а тому така підтверджується протоколом огляду відеозаписів від 18.08.2024, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 18.08.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від. 18.08.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 18.08.2024 тощо.

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. При цьому зазначені у розглядуваному клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, отже за переконанням слідчого судді ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому.

Разом з тим слідчий суддя зауважує, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчим суддя вважає доведеним заявлений слідчим та прокурором ризик незаконного впливу підозрюваного на сторону потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, задля зміни даних ними органу досудового розслідування показів та (або) замовчування відомих їм обставин події, що зрештою призведе до неможливості встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення, наслідком чого є наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя вважає наявним ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, так як ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачена відповідальність у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк. Однак суд вважає мінімальною реалізацію вказаного ризику, зокрема шляхом виїзду за кордон, так як у зв`язку з введенням воєнного стану в України для чоловіків віком від 18 до 60 років наявні обмеження щодо перетинання ДК України.

Також слідчий суддя враховує обставини, що характеризують підозрюваного, а саме те, що останній раніше не судимий, однак підозрюється у вчиненні злочину із застуванням насильства щодо працівника правоохоронного органу, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, а також відсутність міцних соціальних зв`язків у останнього.

В рішенні у справі «Лабіта проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, наразі в Україні триває воєнний стан, вчинення підозрюваним злочину в означений час засуджується законом і суспільством.

Застосування альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією підозрюваного ОСОБА_4 від суспільства, на думку слідчого судді, буде недостатнім для попередження вищевказаних ризиків й забезпечення належної процесуальної поведінки такого.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам, свідчить про підставність обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою на строк до 60 днів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, становить 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі. У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 покладаються обов`язки, визначені в резолютивній частині ухвали, строк яких, відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, визначено до двох місяців.

Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Частиною 6 ст. 213 КПК України регламентовано, що у разі наявності на утриманні затриманої особи дитини, яка залишилася без батьківського піклування, уповноважена службова особа, що здійснила затримання, зобов`язана негайно повідомити уповноважений підрозділ органів Національної поліції та орган опіки та піклування за місцем перебування такої дитини про факт залишення дитини без батьківського піклування для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування дитини.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Обрати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 визначити строком до шістдесяти днів в межах строку досудового розслідування, а саме до 17.10.2024.

Встановити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, у 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму у 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищезазначених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначено до 17.10.2024.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні № 0001654.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1