04.10.2024 Справа № 696/81/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка кримінальне провадження № 0000317 від 26 травня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Синяк Вишгородського району Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ), громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, інваліда ІІ групи загального захворювання, одруженого, утриманців не має, не є учасником бойових дій, депутатом, раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 25 травня 2021 року, близько 19 год. 00 хв., перебуваючи на присадибній ділянці домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в ході раптової сварки, яка виникла на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_6 один удар металевою профільною трубою в область його лівої руки, від чого останній впав спиною на землю і виставив свої руки з метою захисту, в подальшому ОСОБА_4 наніс ще один удар металевою профільною трубою, який прийшовся в область лівої руки, долоні правої руки та лівої частини голови ОСОБА_6 , спричинивши останньому тілесні ушкодження згідно з висновком експерта № 05-6-01/180 від 09 червня 2021 року у вигляді відкритого перелому середньої третини ліктьової кістки зліва із раною в даній області, які за ознакою тривалого розладу здоров`я відносяться до категорії середньої тяжкості, підшкірної гематоми лівої потиличної ділянки, забою правої кисті із травматичним набряком та болючістю, які за ознакою відсутності короткочасного розладу здоров`я відносяться до категорії легких.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину заперечив та показав суду, що дана подія сталася у 2021 році на його стороні в АДРЕСА_1 . Він працював у себе за сараєм, із людиною, яка йому допомагала, заливав майданчик під сарай. Увечері людині, яка йому допомагала, зателефонували, щоб забрати дітей. На той час вони вже закінчили роботу і ОСОБА_4 пішов збирати мішки та мити інструменти. Коли він побачив, що вийшов його кум ОСОБА_6 і почав кропити город. Потім відчув, що щось налетіло на ноги, підняв очі та запитав, що він робить, а ОСОБА_6 почав бризкати йому в очі. Він почав кричати нецензурною лайкою, а ОСОБА_6 почав тікати. Його забрала дружина, відразу почала вмивати, викликала швидку та поліцію. У лікарні йому дали укол, закапали очі та направили в Черкаську обласну лікарню, оскільки в м. Кам`янка відсутній спеціаліст, який лікує очі. Як ОСОБА_6 впав, він не бачив, лише чув крики. Свідками цієї події були його дружина та сестра дружини, яка прийшла в цей момент по розсаду. Про те, що у ОСОБА_6 перелом руки, він дізнався приблизно через тиждень після події від колишнього чоловіка сестри ОСОБА_6 - ОСОБА_7 .

Щодо заявленого цивільного позову, заперечив та просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

Захисник ОСОБА_5 просив суд ухвалити виправдувальний вирок, оскільки в діях ОСОБА_4 , на його переконання, відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України. Відповідно, вважає, що цивільний позов у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає.

Потерпілий ОСОБА_6 показав, що ця подія відбулася 25 травня 2021 року. Він знаходився на присадибній земельній ділянці по АДРЕСА_3 . Там зареєстровані його дружина із дітьми і вони там обробляли невеличку ділянку городу. Вони займаються вирощуванням квітів, тюльпанів в промисловому масштабі. Їх потрібно було обробити, так як потрібно було викопати. У цьому будинковолодінні відсутня вода, а по сусідству живе його мати. Він пішов до неї, заправив обприскувач та пішов на город кропити бур`яни. Коли почав обприскувати, побачив як сусіди виглянули із-за сараю, оскільки були неодноразові погрози від них в його адресу, він включив відеозапис. Коли почав обприскувати город, підійшов ОСОБА_4 , витягнув стовпчик із паркану (паркан був сіткою-рабицею та розмежовував АДРЕСА_4 ), нахилив сітку і цим металевим стовпчиком замахнувся на нього та наніс удар. Він почав задкувати від нього. ОСОБА_4 хотів попасти йому в голову, але він закривався рукою і від удару упав. У нього був дуже важкий обприскувач, який важив більше 30 кг. Він упав на спину, а ОСОБА_4 почав його добивати цим стовпчиком, цілячись у голову. Він зорієнтувався, що якщо пропустить удар, то це буде кінець. Він підставив руку і ОСОБА_4 в цей час її зламав, рука повисла у нього над обличчям, а ОСОБА_4 наносив і наносив удари. Обидві руки були пошкодженні, він від страху кричав. Мама, почувши його крики, прибігла на допомогу. ОСОБА_4 кинув стовпчик і почав тікати, цим самим мама його врятувала. Його мама викликала швидку та поліцію. Мама його перетягнула до себе у двір, де стояв легковий автомобіль «Таврія», він не знав як тримати руки, бо вони боліли, бігла кров, він присів біля машини, а руки поклав у автомобіль, щоб якось їх сперти. Приїхала поліція та почала опитувати про те, що сталося, лікарі, приїхавши на виклик, надали першу медичну допомогу. Окрім того, в нього була розбита голова. Його відвезли в Кам`янську лікарню, а звідти відправили до лікарні в м. Черкаси, куди його відвіз його батько та дружина. Там він був оглянутий, йому виставили доволі великий рахунок, як для його сім`ї. Пластина, яку він потребував для руки, коштувала 10000,00 грн. На той час у них цих коштів не було, а операцію без оплати не робили, тому дружина у знайомих назбирала потрібну суму та його було прооперовано, а саме зроблений кістковий металосинтез руки.

Також потерпілий підтримав пред`явлений цивільний позов до обвинуваченого та просив стягнути матеріальну шкоду в розмірі 34211 грн. 97 коп., так як поніс витрати на лікування, ліки, проїзд на місце лікування, та 300000 грн. 00 коп. за спричинення моральної шкоди, так як переніс сильний шок, негативні емоції та душевні страждання. Водночас просив відшкодувати йому оплату правничих послуг адвоката в сумі 11500 грн. 00 коп.

Свідок ОСОБА_8 показав, що знає обвинуваченого, вони сусіди, з ОСОБА_6 стосунки ніякі. Ця подія трапилася два роки тому на краю городу. ОСОБА_4 посіяв пшеницю, а ОСОБА_6 хотів щось покропити. ОСОБА_6 кропив, а ОСОБА_4 прийшов до нього. Він того дня приблизно о 19 год. сапав на городі бур`ян і побачив, що ОСОБА_6 з пульверизатора бризнув ОСОБА_4 в очі. Він не бачив, чи цілеспрямовано ОСОБА_6 направляв пульверизатор ОСОБА_4 в обличчя. ОСОБА_4 забрала його дружина, а ОСОБА_6 забрала його мати. ОСОБА_6 впав у бур`яни в канаві, яка канава та якого вона розміру, він не бачив. Показав, що йому добре видно їхній город. Його город знаходиться вище, ніж город ОСОБА_4 ОСОБА_9 був рожевим, не ручний. ОСОБА_4 дуже закричав. Він не бачив чи наносив ОСОБА_4 ОСОБА_6 удари. Чи був паркан, також не пам`ятає. ОСОБА_6 лежав в кінці городу і до нього бігла мати. Після цієї події ОСОБА_6 поставив стовпчики на городі та натягнув сітку. До цієї події він огорожі не бачив.

Свідок ОСОБА_10 показала суду, що з ОСОБА_4 вони сусіди через хату, а ОСОБА_6 її син. 25 травня біля 19 год. до неї приїхав син. Вона його попросила покропити город. Вона почала готувати воду та все інше для того, щоб обробити город. Коли вона зайшла за огорожу, то почула як щось гупнуло, і замовк обприскувач, а потім почула крики свого сина. Вона почала бігти на крики сина і побачила як ОСОБА_4 бив сина залізним прутом, квадратним, який був приблизно метр із чимось, по руках було два удари та три удари по ногах. Її син лежав на спині на землі. Коли ОСОБА_4 її побачив, то почав тікати до себе, його дружина ОСОБА_11 виглядала із-за теплиці та також кричала. Вона перетягла сина на свою межу та викликала швидку та поліцію, оскільки її син не міг поворухнути руками та бігла кров. Обидві руки були пошкоджені. Швидка приїхала та забрала сина у лікарню, де наклали шину та направили до м. Черкаси до лікарні. Ця подія відбулася по АДРЕСА_2 .

На момент конфлікту паркан на городі був, була натягнута сітка на металеві стовпчики. Стовпчики бетонували, їх глибина була приблизно півметра, приварювали арматуру, прохід у паркані був. Цю огорожу робив ОСОБА_6 . На даний час ОСОБА_4 поставив огорожу поряд із натягнутою сіткою.

Свідок ОСОБА_12 показала, що ця подія трапилася у травні місяці 2021 року в с. Михайлівка, приблизно між 18 та 19 год. Вони з чоловіком в той день працювали біля теплиці. Конфлікт стався через город. Земельна ділянка площею 25 соток була надана в оренду її чоловікові ОСОБА_13 . Вони користувалися городом та засіяли пшеницею. ОСОБА_6 почав кропити їхню пшеницю із пульверизатора та знімати все це на телефон. До неї прийшла сестра, і вона пішла до неї. Коли почала розмовляти, вона побачила як її чоловік підійшов до межі та ОСОБА_6 облив його із пульверизатора якоюсь рідиною. Звернула увагу, що її чоловік ОСОБА_4 знаходився по-під сіткою і на територію ОСОБА_6 не заходив. Загальна відстань від неї до ОСОБА_6 була десь метрів до десяти. Вона відвела чоловіка до будинку, щоб промити очі, а ОСОБА_6 забрала його мати, як він упав на землю вона не бачила, але чула, що він кричав.

Свідок ОСОБА_14 показала, що ця подія трапилася 25 травня 2021 року. Вона в той день прийшла до сестри ОСОБА_12 по розсаду. Десь за метрів десять на сусідньому городі вона побачила ОСОБА_6 , який кропив город якимись гербіцидами, тому що вся пшениця вигоріла, ОСОБА_4 запитав у нього, що він робить та пішов у його сторону. Вона стояла з-боку біля сараю. Потім побачила як ОСОБА_6 облив якоюсь рідиною із обприскувача ОСОБА_4 , останній пошатнувся та взявся за очі. При цьому відстань між ними була десь три метри, на городі стоїть паркан і проходу немає. ОСОБА_6 почав йти назад та упав із обприскувачем. В цей час телефон був у руці у ОСОБА_6 , тому що він завжди все знімає. Коли приїхала швидка та поліція, вона була на місці події, ОСОБА_4 поїхав до лікарні, а ОСОБА_6 вона бачила через пару тижнів, він їхав на автомобілі.

Свідок ОСОБА_15 показала, що обвинуваченого та потерпілого знає лише з того, що приїжджала на виклик. 25 травня 2021 року вона перебувала в наряді разом із черговим ОСОБА_16 і ОСОБА_17 . Вона разом із ОСОБА_17 відправилися на службовому автомобілі на місце події. Прибувши до домоволодіння ОСОБА_6 , там був автомобіль, в якому напівлежачи знаходився ОСОБА_6 , який повідомив їм, що ОСОБА_4 наніс йому тілесні ушкодження. Потім їм також цю інформацію повідомила мати ОСОБА_6 , а саме, що в них із сусідом виник конфлікт, на ґрунті якого ОСОБА_4 наніс її сину ушкодження металевим предметом, яким саме вона не пам`ятає. Потім під`їхала швидка допомога та вони пішли до будинковолодіння ОСОБА_4 , який вийшов до них із рушником, вологим в руках, яким прикривав очі. ОСОБА_6 відвезли на швидкій до лікарні, а ОСОБА_4 разом з дружиною вони доправили на службовому автомобілі до лікарні.

Свідок ОСОБА_16 показав, що на той час, коли трапилася ця подія - конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 - він перебував на посаді чергового ВП м. Кам`янка. Прийняв виклик, що у ОСОБА_6 було пошкоджено руку, пошкодив яку, з його слів, ОСОБА_4 . Також надійшло повідомлення про те, що невідомою речовиною ОСОБА_6 оббризкав очі ОСОБА_4 . На даний виклик він не виїжджав, оскільки по його посадовим обов`язкам це не передбачено.

Від допиту свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_13 сторона обвинувачення відмовилася.

В ході судового розгляду оглянуті та досліджені такі письмові докази, надані стороною обвинувачення:

- рапорт інспектора-чергового СПД № 2 ВП № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_16 від 25 травня 2021 року, відповідно до якого 25 травня 2021 року о 19:14 год. від ОСОБА_6 надійшло повідомлення про те, що 25 травня 2021 року у АДРЕСА_2 , конфліктують з сусідом, який погрожує фізичною розправою та переламав руку, викликано ШМД (т. 2, а.с. 98);

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 25 травня 2021 року, згідно з яким 25 травня 2021 року, близько 19 год. 10 хв., в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження заявнику ОСОБА_6 (т. 2, а.с. 99);

- рапорт старшого інспектора-чергового Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_18 від 26 травня 2021 року, відповідно до якого 25 травня 2021 року о 23:08 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про побиття ОСОБА_6 за місцем проживання, діагноз: перелом лівого передпліччя (т. 2, а.с. 106);

- довідка КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» від 25 травня 2021 року про те, що до приймального відділення лікарні 25 травня 2021 року о 23:00 год. було доставлено ОСОБА_6 , діагноз: перелом лівого передпліччя (т. 2, а.с. 107);

- копія виписки № 6505 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, видана КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» на ім`я ОСОБА_6 , згідно з якою він знаходився на лікуванні з 25 травня 2021 року до 02 червня 2021 року з основниим діагнозом: відкритий перелом середньої третини лівої ліктьової кістки зі зміщенням уламків. Забій правої кисті. Забій, підшкірна гематома лівої потиличної ділянки (т. 2, а.с. 101-103);

- висновок експерта № 05-6-01/180 від 09 червня 2021 року, у відповідності до якого згідно з даними судово-мeдичного огляду та додаткових даних (медичні документи) у ОСОБА_6 мало мiсцe наступнe: відкритий перелом середньої третини ліктьової кістки зліва із раною в даній області, підшкірна гематома лівої потиличної ділянки, забій правої кисті із травматичним набряком та болючістю. Дані ушкодження виникли від дії твердого тупого предмета, могли бути спричинені за механізмом, який потерпілий повідомив в обставинах під час огляду, за давністю спричинення можуть відповідати часу події і за ознакою тривалого розладу здоров`я відносяться до категорії середньої тяжкості, а за ознакою відсутності короткочасного розладу здоров`я відносяться до категорії легких (т. 2, а.с. 104);

- протокол огляду місця події від 13 липня 2021 року з ілюстрованими фототаблицями до нього (т. 2, а.с. 124-127);

- протокол проведення слідчого експерименту від 13 липня 2021 року за участю потерпілого ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_19 , у присутності понятих ОСОБА_20 і ОСОБА_21 , в ході якого відтворено обстановку та обставини події, яка відбулася 25 травня 2021 року, а саме сам механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . ОСОБА_6 , та фототаблиці до протоколу (т. 2, а.с. 112-115);

- висновок експерта № 05-6-01/208 від 19 липня 2021 року, у відповідності до якого не виключено, що тілесні ушкодження, які малися у ОСОБА_6 , могли бути спричинені за механізмом утворення, який він вказав під час проведення за його участю слідчого експерименту від 13 липня 2021 року (т. 2, а.с. 116);

- протокол проведення слідчого експерименту від 13 липня 2021 року за участю свідка ОСОБА_10 , у присутності понятих ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , в ході якого відтворено обстановку та обставини події, яка відбулася 25 травня 2021 року, а саме механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . ОСОБА_6 , та фототаблиці до протоколу (т. 2, а.с. 117-121);

- висновок експерта № 05-6-01/209 від 19 липня 2021 року, у відповідності до якого не виключено, що тілесні ушкодження, які малися у ОСОБА_6 , могли бути спричинені за механізмом утворення, який ОСОБА_10 вказала під час проведення за її участю слідчого експерименту від 13 липня 2021 року (т. 2, а.с. 122);

- протокол огляду предмету від 05 серпня 2021 року, предметом огляду є CD-R диск виробника titanum ємністю 700 mb, на якому записано відеофайл розміром 435 МБ під назвою «Злочин ОСОБА_23 » (т. 2, а.с. 110);

- CD-R диск із відеозаписом конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (т. 2, а.с. 111);

- протокол огляду місця події від 08 вересня 2021 року з ілюстрованими фототаблицями до нього (т. 2, а.с. 145-148);

- протокол огляду документів від 09 грудня 2021 року, а саме копій вибіркових аркушів матеріалів кримінального провадження за № 0000318 від 26 травня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , які не визнано речовими доказами, а залишено їх на зберіганні при матеріалах кримінального провадження (т. 2, а.с. 150);

- постанова про визнання і приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 21 грудня 2021 року, згідно з якою металеву профільну трубу, диск CD-R виробника titanum ємністю 700 mb, а також копії документів із матеріалів кримінального провадження № 0000318 від 09 грудня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнано речовими доказами і долучено до матеріалів кримінального провадження (т. 2, а.с. 172).

Допитаний в судовому засіданні лікар судово-медичний експерт ОСОБА_24 показав, що висновки, надані ним, підтримує. Так, дійсно, при огляді потерпілого ОСОБА_6 ліва верхня кінцівка знаходилася в косинці для спокою руки. Для того, щоб оглянути рану, повинні бути відповідні санітарно-гігієнічні норми, яких у них немає. Якщо людина приходить з відкритою раною, тоді він її оглядає. Якщо людина приходить із закритою раною, він не має права оглядати її. Якщо є стан рани, описаний в медичних документах, то лікарі використовують медичні документи. Якщо людина сама закрила рану, із якихось причин не зверталася, тоді призначається додатковий огляд через певний проміжок часу і вже тоді можна говорити про поверхню загоєння, описуючи, яку можна висловити думку про можливий травмуючий предмет. Якщо в місті перелому є рана, то перелом вважається відкритим, шкіра - це біологічний бар`єр, якщо біологічний бар`єр порушений, то зовнішнє середовище через м`язи може проникнути всередину. Чи був гіпс на руці у ОСОБА_6 , він не запам`ятав, оскільки у нього були медичні документи і все було зрозуміло. Якщо є якісь оперативні втручання в живих осіб, вони не вказують, тільки на тілі мертвих. В експертизі чітко вказано, що було проведено медичний огляд, тобто на момент проведення медичного огляду ОСОБА_6 був присутнім. Якщо в медичних документах гарна описова частина, можливо визначити ушкодження, отримані потерпілим лише по медичним документам. Всі перелічені у висновку ушкодження могли бути спричинені одним ударом, теоретично, якщо людина під час удару захищалася, виставивши руки, тим більше, що удар наносився не просто палкою, а з привареною арматурою. Пояснив, що виходив з того, що йому говорив потерпілий, ніяких предметів для огляду йому не надавалося, тому він візуалізує все зі слів. За вихідними даними мова за ями не йшла, якщо буде надана характеристика цієї ями, і якщо взяти фігурально, то, в принципі, можливе таке ушкодження на тілі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно із ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно з приписами ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

У той же час, надані стороною обвинувачення протоколи проведення слідчих експериментів від 21 липня 2021 року та 08 вересня 2021 року, з фототаблицями до них, за участю свідка ОСОБА_14 (т. 2, а.с. 128-131; а.с. 139-142) та висновок експерта № 05-6-01/217 від 05 серпня 2021 року, за яким експерт для надання відповіді на питання щодо можливості утворення тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_6 просив надати опис ями, яка вказана у протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_14 від 21 липня 2021 року (т. 2, а.с. 132), й висновок експерта № 05-6-01/327 від 10 листопада 2021 року, згідно з яким тілесні ушкодження, які малися у ОСОБА_6 , не могли бути спричинені за механізмом утворення, який ОСОБА_14 вказала під час проведення за її участю слідчого експерименту від 08 вересня 2021 року (т. 2, а.с. 149), суд визнає допустимими, але неналежними доказами, оскільки дані, що у них містяться, не відповідають критеріям, передбаченим ст. 85 КПК України.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість в ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

У судовому засіданні були ретельно перевірені твердження захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про непричетність останнього до нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Ці твердження не відповідають дійсності, оскільки повністю спростовуються сукупністю зібраних та досліджених під час судового розгляду цього кримінального провадження вищенаведених доказів.

При цьому показання свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , які пояснили суду, що під час сварки на ґрунті неприязних відносин 25 травня 2021 року, в той час, коли ОСОБА_6 впав до ями, ОСОБА_4 знаходився від ОСОБА_6 на відстані близько трьох метрів за наявності на межі земельних ділянок паркану і відсутності проходу у ньому, не приймаються судом, не спростовують доведеності вини обвинуваченого та не надають жодних фактичних даних про його непричетність до завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , а тому ці показання суд розцінює як сприяння обвинуваченому уникнути відповідальності.

Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні за ч. 1 ст. 122 КК України доведена повіністю і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» .

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд приймає до уваги, що вчинений злочин, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Обставин, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставин, які, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Відповідно до характеристики, наданої виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради від 12 жовтня 2021 року (т. 2, а.с. 180), компроментуючими матеріалами на ОСОБА_4 виконавчий комітет не володіє. До зловживань спиртними напоями не схильний, порушень поведінки в громадських місцях за ним не виявлено.

Ухвалюючи вирок, у відповідності до ч. 1 ст. 368 КПК України, суд бере до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 , складену Черкаським районним сектором № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області (т. 2, а.с. 189-191). Так, відповідно до досудової доповіді, ОСОБА_4 має середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення. Його виправлення без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Виходячи з принципів індивідуалізації і співмірності заходів примусу, характеру вчинених дій, суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі. Водночас з урахуванням засад виваженості та справедливості, суд визнає можливим призначити йому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від нього на підставі ст. 75 КК України, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку він не вчинить нових кримінальних правопорушень та виконає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На думку суду, саме таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю, обставинами вчиненого і особою винного.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Потерпілим ОСОБА_6 пред`явлений цивільний позов у кримінальному провадженні і з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, прийнятої до розгляду ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 12 жовтня 2022 року, він просить стягнути з ОСОБА_4 на його користь 34211 грн. 97 коп. матеріальної шкоди, 300000 грн. 00 коп. моральної шкоди (т. 2, а.с. 80-157), а також витрати за надану правничу професійну допомогу в сумі 11500 грн. 00 коп. (т. 3, а.с. 30-33).

Цивільний позов потерпілого мотивований тим, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень погіршився стан його здоров`я, що потребувало великих затрат на лікування та зміни звичного ритму життя. Це пов`язано з тим, що чотири місяці потерпілий був у наплічнику та не міг робити ніяких активних рухів, що обмежувало його у вирішенні елементарних побутових проблем своєї сім`ї. Він змушений був прикладати величезні зусилля для відновлення нормальних життєвих відносин.

Вирішуючи цивільний позов, суд виходить з таких мотивів та норм права.

Відповідно до ч. 1 ст. 368, ч.ч. 3, 4 ст. 374 КПК України передбачено, що при ухваленні вироку суд повинен вирішити, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов, і якщо так, то на чию користь, в якому розмірі та порядку, а в мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначаються підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду, рішення про цивільний позов.

Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами, визначеними КПК України, і при цьому застосовуються норми ЦК України.

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні (ч. 2 ст. 127 КПК України).

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч. 1 ст. 129 КПК України).

При цьому суд керується відповідними нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду.

Так, згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Водночас відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України, зокрема, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду.

При вирішенні питання про задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 в частині стягнення матеріальної шкоди суд вважає, що заявлені вимоги про відшкодування матеріальної шкоди знайшли підтвердження і не виходять за межі обвинувачення. Потерпілим доведено належними та допустимими доказами, що саме діями обвинуваченого спричинено заявлену ним матеріальну шкоду.

Таким чином, оцінивши додані до цивільного позову копії документів, які підтверджують витрати потерпілого на лікування, наявність безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями обвинуваченого та наслідками, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого документально підтверджену суму матеріальної шкоди в розмірі 34211 грн. 97 коп.

При вирішенні питання про стягнення з обвинуваченого заподіяної потерпілому моральної шкоди, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Як передбачено ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 5 вказаної постанови обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У відповідності до п. 9 постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини судом визнано презумпцію моральної шкоди, що полягає у тому, що у разі порушення майнових або немайнових прав, «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку, людина відчуває страждання (моральну шкоду).

Аналізуючи фактичні обставини кримінального провадження, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Враховуючи те, що моральними стражданнями супроводжується будь-яке протиправне діяння, суд не ставить під сумнів факт перенесення моральних страждань потерпілим, з врахуванням втрат немайнового характеру, які він зазнав внаслідок отриманих ушкоджень здоров`я, що призвело до життєвих змін та потребує додаткових зусиль для відновлення попереднього стану.

Оцінюючи вимоги потерпілого про стягнення моральної шкоди, яка оцінена ним в загальній сумі 300000 грн. 00 коп., суд виходить з характеру та обсягу фізичних страждань потерпілого, що виникли в результаті протиправних дій обвинуваченого, моральної шкоди у вигляді змін нормального ритму життя, морально-психологічного хвилювання у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень і проходженням лікування, принципів виваженості та справедливості, враховує те, що потерпілий в результаті заподіяних обвинуваченим тілесних ушкоджень поніс фізичні страждання, повинен був тривалий час лікуватися, змінив звичний спосіб життя.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди в даному випадку, суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості і враховує майновий стан обвинуваченого, а тому вважає за можливе зменшити заявлену потерпілим суму моральної шкоди та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 20000 грн. 00 коп. моральної шкоди.

Ця сума, враховуючи особу обвинуваченого і характер його дій, на думку суду, відповідає вимогам розумності та справедливості і за даних конкретних обставин не може вважатися явно завищеною чи надмірною.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_6 в частині відшкодування витрат на правничу допомогу у даному кримінальному провадженні в розмірі 11500 грн. 00 коп., суд виходить з наступного.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України витрати на правову допомогу відносяться до процесуальних витрат.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

За висновком, викладеним у п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правову допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 жовтня 2022 року у справі № 753/10228/20, провадження № 51-5868км21).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги; розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо), що підтверджується відповідними висновками, викладеними у постановах Верховного Суду по справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18, № 199/3939/18-ц, № 466/9758/16-ц, Великої Палати Верховного Суду у справі № 826/1216/16.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство України не встановлює чіткого переліку доказів, які необхідно надати суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, однак зобов`язує надати докази на підтвердження розміру процесуальних витрат, до яких належать, зокрема, і витрати на правову допомогу, що, у відповідності до ст. 91 КПК України, є предметом доказування у кримінальному провадженні.

Відповідно до матеріалів справи, на підтвердження понесених потерпілим витрат на правничу допомогу надано ордер на надання правничої допомоги від 29 вересня 2022 року; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 83 від 11 жовтня 1993 року (т. 1, а.с. 170-171); розрахунок понесених витрат на оплату за надання правничих послуг потерпілим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 000317 на суму 10000 грн. 00 коп.; акт про надання правничих послуг в судовому засіданні зі стадії підготовчого розгляду кримінальної справи, згідно Договору від 06 вересня 2022 року; квитанцію № 013/22 кр від 01 грудня 2022 року на суму 10000 грн. 00 коп. (за вивчення матеріалів кримінальної справи, збирання додаткових доказів, підготовку уточнення до позовної заяви та представництво інтересів у судових засіданнях); квитанції TS207513 від 08 вересня 2022 року на суму 2000 грн. 00 коп., TS207513 від 08 вересня 2022 року в сумі 4000 грн. 00 коп., Р24А370484997D10245 від 13 жовтня 2022 року на суму 5527 грн. 64 коп. (т. 3, а.с. 30-33).

Разом із тим суд зазначає, що адвокатом ОСОБА_25 було складено уточнену позовну заяву, та адвокат приймав участь у 7-ми судових засіданнях: 29 вересня 2022 року, тривалістю - 23 хв.; 12 жовтня 2022 року, тривалістю - 1 год. 11 хв.; 01 листопада 2022 року, тривалістю - 31 хв.; 17 листопада 2022 року, тривалістю - 1 год. 11 хв.; 07 грудня 2022 року, тривалістю 1 год. 28 хв.; 26 грудня 2022 року, тривалістю 2 год. 08 хв.; 31 січня 2023 року, тривалістю 21 хв.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що потерпілий отримав адвокатські послуги, суд вважає за необхідне стягнути на його користь витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з цим, з огляду на те, що правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються незначною кількістю нормативно-правових актів, стосовно них існує судова практика, складнощів щодо процесу доказування не виникало, суд вважає, що розмір гонорару, визначений потерпілим, є завищеним, а тому, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, слід зменшити розмір витрат на правничу допомогу.

З урахуванням наведеного, суд приходить висновку, що позовні вимоги цивільного позивача в частині стягнення витрат на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню та з обвинуваченого на його користь слід стягнути в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу грошову суму в розмірі 5000 грн. 00 коп. Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався, підстави для його застосування відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 128, 368-370, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 34211 грн. 97 коп. та моральну шкоду в сумі 20000 грн. 00 коп., 5000 грн. 00 коп. за правову допомогу, а всього 59211 (п`ятдесят дев`ять тисяч двісті одинадцять) грн. 97 коп.

В іншій частині цивільного позову, - відмовити.

Речові докази:

- металеву профільну трубу, яку передано на зберігання до кімнати речових доказів ВП № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області за адресою: вул. Перемоги, 30, м. Сміла Черкаського району Черкаської області, знищити;

- диск CD-R виробника titanum ємністю 700 mb, а також копії документів із матеріалів кримінального провадження № 0000318 від 09 грудня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, що знаходяться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Кам`янський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1