Cправа №505/1013/21
Провадження №1-кп/505/226/2024
УХВАЛА

Іменем України

27.11.2024 м. Подільськ

Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Подільськ Одеської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000003 від 21.01.2021, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 13.03.2019 вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області за ст.187 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,104 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

- 07.06.2019 вироком Миколаївського районного суду Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,104 КК України звільнений з іспитовим строком на 3 роки;

- 09.12.2019 вироком Одеським апеляційним судом за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,104 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 13.01.2021 близько 14:00, знаходився за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , де останній у зв`язку з тяжким фізичним станом передав ОСОБА_4 належну йому пенсійну банківську картку «ПриватБанк» з пін-кодом до неї, та попросив зняти з вказаної банківської карти через банкомат грошові кошти в розмірі 100 гривень та повернути йому.

Знаходячись біля банкомату «ПриватБанк», розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , 13.01.2021 о 15:47 ОСОБА_4 використовуючи банківську карту та пін-код до неї, зняв готівку в розмірі 100 гривень. В цей же час, у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення грошових коштів належних ОСОБА_5 , які знаходились на його банківському рахунку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , в цей же день та час, перебуваючи за вищевказаною адресою, скориставшись наявністю банківської картки та пін-коду до неї, за допомогою банкомату, змінив основний номер мобільного телефону, до якого прив`язується банківський рахунок ОСОБА_5 , на свій мобільний номер, таким чином отримав вільний доступ до банківського рахунку ОСОБА_5 . Після чого попрямував до місця мешкання ОСОБА_5 де віддав йому картку та гроші в сумі 100 гривень.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, в цей же день попрямував до банкомату, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , та в період часу з 16:42 по 16:45 години, достовірно знаючи, що його дії залишаться не поміченими, розуміючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за допомогою власного мобільного телефону «HUAWEI» моделі CUN-U29 чорного кольору, який використав замість банківської карти, умисно, повторно, таємно, з метою власного збагачення, заволодів грошовими коштами в розмір 1506 гривень, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1506 гривень.

27.11.2024 в судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09 серпня 2024 року. Закон України №3886-ІХ вводить нову класифікацію дрібних крадіжок в залежності від суми вкраденого, та поріг кримінальної відповідальності за крадіжку підвищено до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання прокурора просив задовольнити. При цьому обвинувачений у судовому засіданні зазначив, що йому зрозуміла суть закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої просив судовий розгляд по справі провести без його участі, претензій будь-якого характеру до ОСОБА_4 не має.

Суд, заслухавши клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, думку обвинуваченого, дійшов такого висновку.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким у ст.51 КУпАП, яка передбачає відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 НМ.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

При розмежуванні дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, як адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП, та кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України, визначальним є вартість викраденого майна.

Тобто, для цілей кваліфікації дій особи за складом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, вказана норма закону, який передбачає кримінальну відповідальність, застосовується у кореспонденції зі ст.51 КУпАП, якою визначені межі вартості дрібного викрадення чужого майна.

Указана вартість (верхній поріг) для кваліфікації таємного викрадення чужого майна, як адміністративного правопорушення, визначена як у чинній редакції ст.51 КУпАП, так і у редакції, що була чинною станом на дату вчинення інкримінованого обвинуваченій діяння.

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, у результаті набрання чинності Законом №3886-ІХ відбулася втрата чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, зокрема передбаченого ч.2 ст.185 КК України, в межах вартості викраденого майна від 0,2 до 2 НМДГ (розміру податкової соціальної пільги).

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі №278/1566/21 від 07 жовтня 2024 року, відповідно до яких Закон №3886-ІХ, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Передбачені ч.1 ст.5 КК України підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність (постанова ВС від 09.09.2019 року в справі № 591/6379/16-ц).

Згідно п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з обвинувальним актом від 31 березня 2021 року ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно. ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1506 гривні 00 копійок.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК, у 2021 році становила 2270,00 грн., отже вартість викраденого ОСОБА_4 майна є меншою ніж 2 НМ, а відтак обвинувачений підпадає під дію Закону України №3886-ІХ, яким фактично скасовано його кримінальну відповідальність.

З огляду на наведене вище клопотання прокурора про закриття кримінального провадження на підстав п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України підлягає задоволенню.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування не обирався.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Витрати, пов`язані з залученням експерта в кримінальному провадженні - відсутні.

Керуючись ст.ст.284, 371, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

Кримінальне провадження №-0000003 від 21.01.2021 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Копію даної ухвали направити до Подільського РУП ГУНП в Одеській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.51 КУпАП за вчинення діянь, кримінальне провадження щодо яких закрито на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Арешт накладений слідчим суддею Котовського міськрайонного суду Одеської області 09.02.2021, а саме: на мобільний телефон марки «HUAWEI» моделі CUN-U29, чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 - НОМЕР_2 ; ІМЕІ: 2 - НОМЕР_3 , з сім-картою мобільного оператора «ВФ Україна» НОМЕР_4 ,- скасувати.

Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон марки «HUAWEI» моделі CUN-U29, чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 - НОМЕР_2 ; ІМЕІ: 2 - НОМЕР_3 , з сім-картою мобільного оператора «ВФ Україна» НОМЕР_4 , які знаходяться на зберіганні в камери зберігання речових доказів Подільського РУП ГУНП в Одеській області (Одеська область, Подільський район, м. Подільськ, вул. Соборна, 74), відповідно до квитанції №-410 від 15.02.2021, - повернути ОСОБА_4 , як власнику.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Котовський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1