Справа №766/6825/24
н/п 1-кс/766/8088/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відвід судді

11.10.2024

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

особи, щодо якої заявлено відвід, суддя ОСОБА_9 не з`явилася

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву про відвід судді ОСОБА_9 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000091 від 02.12.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі КК)

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області на розгляді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000091 від 02.12.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України.

Через канцелярію суду від прокурора надійшла заява про відвід судді в якій просить відвести суддю ОСОБА_9 від розгляду справи №766/6825/24 на підставі пункту 4 ч. 1 ст. 75 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК).

Заявляючи судді відвід прокурор посилається на п. 4 частини першої ст. 75 КПК України, яким передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

В обґрунтування заяви про відвід прокурор зазначив, що суддя ОСОБА_9 не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу через:

-не вчинення процесуальних дій на виконання імперативної норми кримінального процесуального законодавства України;

-зазначення в ухвалі від 20.08.2024 року відомостей, що не відповідають дійсності.

-зазначення в ухвалах суду про преюдиціальність ухвал слідчого судді без зазначення конкретних мотивів відмови у їх задоволенні

Заявник стверджує, що суддя ОСОБА_9 порушує норми процесуального кримінального законодавства України під час розгляду справи, а саме невчинення процесуальних дій.

Станом на 02.05.2024, коли прокурор звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з обвинувальним актом у даному кримінальному проваджені, за яким зокрема висунуто обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказаним судом на той момент вже здійснювалося судове провадження щодо цієї особи, а саме у кримінальному провадженні №0000047 (справа № 766/1336/24). При цьому, станом на 20.08.2024, у судовому провадженні, яке до суду надійшло раніше, ще навіть не було проведено підготовчого судового засідання та справа не була призначена до судового розгляду.

Таким чином, у період із 02.05.2024 по 20.08.2024, у головуючої судді ОСОБА_9 не було жодних перешкод для виконання імперативної процесуальної норми стосовно вирішення питання про об`єднання кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_4 , проте такі дії нею, як головуючою суддею, проведені не були, хоча клопотання про необхідність їх виконання було заявлено прокурором у судовому засіданні 20.08.2024.

Також, за результатами підготовчого судового засідання у судовій справі 766/6825/24 судом, під головуванням судді ОСОБА_9 , постановлено ухвалу про призначення судового розгляду, в мотивувальній частині якої, з незрозумілих для прокурора причин, зазначено відомості, що не відповідають дійсності. Так зазначено, що захисник ОСОБА_10 та обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_5 заперечили щодо об`єднання судових проваджень з мотивів, що це вплине на їхнє право на оперативний розгляд справи та ускладнить процес розгляду. Таких відомостей засобами технічної фіксації не зафіксовано.

В судовому засіданні прокурор заяву підтримав. Сторона захисту заперечувала щодо задоволення такої заяви.

Вирішуючи заяву прокурора про відвід судді ОСОБА_9 , Суд виходить з наступного:

Відповідно до положень частини першої ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

За змістом приписів частини першої ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичом чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення судді для розгляду справи.

За змістом частини першої, другої, п`ятої ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених зокрема статтею 75 КПК України суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ст. 9 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Отже, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ) визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку що суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи, зокрема це може виражатися у висловлюваннях судді щодо кінцевих результатів розгляду справи (кримінального провадження), щодо особи обвинуваченого чи якості досудового розслідування, що висловлені публічно тощо. Конкретизуючи суб`єктивний критерій, ЄСПЛ підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. (справа Хаушильд проти Данії)

Стосовно об`єктивної неупередженості в рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників кримінального провадження. (справа Фей проти Австрії)

Об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо; суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо.

Тобто, особа, яка заявляє відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді справи, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості судді, яка діє до тих пір поки не доведено інше.

Водночас, як вбачається із заяви про відвід судді, більшість вказаних прокурором доводів заявленого відводу ґрунтуються винятково на незгоді останнього з процесуальними рішеннями, діями судді, порядком ведення судового засідання підчас розгляду кримінального провадження.

В цьому контексті Суд зазначає, що беззаперечно, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Водночас, такий інститут не є інструментом перегляду судового рішення чи додаткового роз`яснення мотивів його ухвалення, усунення можливої суддівської помилки.

Викладені прокурором обставини, на думку суду, використовуються як інструмент перегляду процесуальних рішень суду, з якими сторона не згодна та підлаштування порядку ведення судового процесу під те, як вважає заявник за доцільне. Таке використання інституції самовідводу є помилковим та не відповідає прямому його призначенню.

Незгода з судовим рішенням має втілюватися у його апеляційному оскарженні або, якщо рішення окремому оскарженню не підлягає, - у включенні заперечень проти таких рішень до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК.

Таким чином, незгода учасника кримінального провадження із судовим рішенням чи діями судді в судовому засіданні не може бути розцінена як прояв упередженості суду, а тому не може бути підставою для його відводу.

Сам заявник зазначає, що описані ним обставини не є підставою для скасування прийнятих судом рішень і є лише висловленням прокурором власної правової позиції про те, що вони викликають сумнів в неупередженності головуючої по справі судді ОСОБА_9 .

Суд вважає, що викладені в заяві обставини слід сприймати як суб`єктивне сприйняття прокурором процесуальних рішень і дій судді ОСОБА_9 .

За таких обставин, Суд вважає, що наявність обставин, які давали б підстави для висновку про упередженість судді ОСОБА_9 , як за суб`єктивним, так і за об`єктивним критеріями, тобто таких, які б свідчили про прояви суддею упередженості чи небезсторонності, прокурором не доведено, а тому заява прокурора про відвід судді ОСОБА_9 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 75, 80, 81, 369, 371, 372, 532 КПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1.У задоволенні заяви прокурора про відвід судді ОСОБА_9 відмовити.

2.Копію ухвали направити обвинуваченим, захисникам, прокурору.

3.Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1