Справа № 484/7155/23
Провадження № 1-кс/484/721/24
УХВАЛА

15.08.2024 р. Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід головуючого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України по справі №484/7155/23,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України.

02.08.2024 року до суду від адвоката ОСОБА_3 надійшла заява про відвід головуючого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України по справі №484/7155/23.

Зазначена заява мотивована тим, що обставинами, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_4 , що до повного, об`єктивного і неупередженого розгляду кримінального провадження №0001149 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст. 263 КК України є:

- відмова у задоволенні клопотання захисника, що до об`єднання споріднених кримінальних проваджень №0001149 і №0000402 за обвинуваченням ОСОБА_5 , які розглядаються Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області в одне провадження;

- обрання відносно ОСОБА_5 05.06.2024 обов`язків в порядку ст. 194 КПК України, які були покладені на ОСОБА_5 слідчим суддею під час досудового слідства і термін яких сплинув 11.01.2024, тобто за 5 місяців до їх обрання.

Ці обидва рішення ухвалені в порушення ч.3, ч.4 ст. 370 КПК України, оскільки в судовому рішенні від 05.06.2024 року відсутнє обґрунтування і належні і достатні мотиви та підстави їх ухвалення.

Крім того, 05.06.2024 року під час підготовчого судового засідання суддя ОСОБА_4 з`ясовувала у обвинуваченого ОСОБА_5 обставини визнання ним або не визнання провини за обставинами інкримінуємого злочину, що не передбачено ст.ст. 314, 314-1, 315, 316 КПК України і порушенням показника об`єктивності Бангалорських принципів поведінки суддів за критеріями пп. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 другого показника.

Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав свою заяву та просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав заяву відвід судді ОСОБА_4 і просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні вказала, що заява про відвід необґрунтована, а тому просила відмовити в її задоволенні.

Суддя ОСОБА_4 надала письмову заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутність, а також зазначила, що пояснень по суті заявленого відводу давати не бажає.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши заяву про відвід, матеріали справи №484/7155/23 провадження 1-кп/484/148/24, суд приходить до наступного.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положення ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Як на підставу для відводу судді ОСОБА_4 заявник посилається на те, що суддею неодноразово приймались рішення у кримінальному провадженні №0001149 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст. 263 КК України, а саме:

- відмова у задоволенні клопотання захисника, що до об`єднання споріднених кримінальних проваджень №0001149 і №0000402 за обвинуваченням ОСОБА_5 , які розглядаються Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області в одне провадження;

- обрання відносно ОСОБА_5 05.06.2024 обов`язків в порядку ст. 194 КПК України, які були покладені на ОСОБА_5 слідчим суддею під час досудового слідства і термін яких сплинув 11.01.2024, тобто за 5 місяців до їх обрання.

Вказані рішення на думку адвоката ОСОБА_3 ухвалені в порушення ч.3, ч.4 ст. 370 КПК України, оскільки в судовому рішенні від 05.06.2024 року відсутнє обґрунтування і належні і достатні мотиви та підстави їх ухвалення.

Крім того, 05.06.2024 року під час підготовчого судового засідання суддя ОСОБА_4 з`ясовувала у обвинуваченого ОСОБА_5 обставини визнання ним або не визнання провини за обставинами інкримінуємого злочину, що не передбачено ст.ст. 314, 314-1, 315, 316 КПК України і порушенням показника об`єктивності Бангалорських принципів поведінки суддів за критеріями пп. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 другого показника.

Ці обставини заявник вважає такими, що свідчать про певну упередженість з боку судді та, як наслідок, виключають можливість об`єктивного та неупередженого розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України по справі №484/7155/23, що є підставою для її відводу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст.ст. 75, 76 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України суддя, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно з п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Отже, законом визначено підстави відводу чи самовідводу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі « Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі № 5 - 15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року, у справі № 5 - 15п12).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

При цьому, незгода заявника з процесуальними рішеннями та діями головуючого судді, зокрема рішеннями, прийнятими за результатами розгляду клопотання, скарги, заяви, не є обставиною, що викликає сумнів у неупередженості судді, а отже не є підставою для відводу судді.

Згідно нормами діючого КПК України, процесуальні рішення головуючого судді ОСОБА_4 на які посилається заявник апеляційному оскарженню не підлягають, заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Одночасно, будь-які інші об`єктивні та переконливі докази, які підтверджують наявність підстав для відводу судді, передбачені ст. 75, 76 КПК України, суду не представлені.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що факт упередженості судді ОСОБА_4 при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України по справі №484/7155/23, не знайшов свого підтвердження, а відтак заява про відвід судді ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7, 75, 76, 80-82, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід головуючого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України по справі №484/7155/23 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: ОСОБА_1