Справа №: 398/2906/24
провадження №: 1-кп/398/365/24
УХВАЛА

Іменем України

"15" жовтня 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу фіксації,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000265 від 24.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

У рамках кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. На даний час останні утримуються в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор».

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 подав клопотання про зміну обраного йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу фіксації. Клопотання обгрунтовує тим, що з 15.03.2024 року він перебуває під вартою, утримується в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», де неналежні умови утримання: перенаселення камер для ув`язнених, відсутність в камері вентиляції, майже повна відсутність природного освітлення, відсутність медичної допомоги. Внаслідок перебування в таких умовах тривалий час різко погіршився стан його здоров`я, загострились старі хвороби, він має постійний головний біль, аж до потемніння в очах, втрату координації рухів, оніміння обличчя та втрату зору. Під час ДТП 23.02.2024 року він отримав травму голови, у черепній коробці залишився металевий уламок, розміром 2,3х5 мм, і наслідки такого перебування непередбачувані. Його череп деформований і уламок кістки вдавлений у мозок, що за словами лікаря може привести до інвалідності або навіть смерті. З чотирнадцяти років він має проблеми з серцем, у нього двічі проводилось хірургічне втручання, він потребує постійного лікарського нагляду, що в умовах ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» отримати неможливо. Враховуючи викладене просить суд обрати йому більш м`який запобіжний захід, який надасть йому можливість отримати необхідну медичну допомогу та долікуватись. Крім того, просить суд взяти до уваги його позитивні характеристики з місця роботи та проживання, наявність у нього міцних соціальних зв`язків, місця реєстрації та постійного проживання, а також, що він з 18 років працює трактористом, має батьків пенсійного віку, які потребують його піклування.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтримала позицію свого підзахисного.

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу, вказуючи що ризики, які мали місце при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують iснувати, на даний час не вичерпались i будуть продовжувати мати місце у подальшому.

Дослідивши доводи клопотання та долучених до нього матеріалів, вислухавши думку сторін обвинувачення та захисту, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання обвинуваченого з огляду на наступне.

Ухвалою суду від 11.06.2024 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого неодноразово продовжувався.

Відповідно до ч.1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого з метою уникнення покарання за кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується особа.

Згідно зі ст. ст. 7,8,9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, суворість передбаченого покарання, врахування тяжкості злочину, ступеню суспільної небезпечності особи та інтересів суспільства є суттєвими елементами при прогнозуванні та оцінці ймовірної майбутньої поведінки особи.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, яке призвело до смертi одного з потерпілих та отримання середнього ступеня тяжкостi тiлесних ушкоджень іншим потерпiлим, за вчинення якого, йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. На даний час в кримінальному провадженні триває судовий розгляд, судом проведено підготовчий судовий розгляд, оголошено обвинувальний акт, визначено обсяг та порядок дослідження доказів, допитано потерпілих та розпочато дослідження документів, звуко та відеозаписів. Вищезазначені факти переконують суд, що на даному етапі кримінального провадження інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки перебуваючи на свободі та під загрозою можливого застосування тяжкого покарання, у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, ОСОБА_4 може переховуватися від суду, та чинити у цьому кримінальному провадженні незаконний вплив на потерпілих та свідків, які проживають з обвинуваченим в одній місцевості, і місцезнаходження яких йому відоме. Більш того, саме потерпілий ОСОБА_6 (згідно матеріалів, що вже досліджені у судовому засіданні) був єдиним очевидцем вчинення кримінального правопорушення, та враховуючи, позицію обвинуваченого щодо пред`явленого обвинувачення, який стверджує, що за кермом транспортного засобу був саме потерпілий ОСОБА_6 , що буде предметом судового розгляду, ризик можливого впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, які проживають в одній місцевості з обвинуваченим є досить вірогідним.

Щодо посилань обвинуваченого, як на підставу зміни запобіжного заходу, погіршення стану його здоров`я, на підтвердження чого ним надано копію неповного консультативного висновку спеціаліста (дата складання відсутня), та копію висновку лікаря за результатами проведення комп`ютерної томографії головного мозку від 18.09.2024 року, та у зв`язку з цим необхідність отримання кваліфікованого лікування, то суд зазначає, що факт огляду обвинуваченого лікарем автоматично не може привести до висновку, що йому потрібна медична допомога за межами слідчого ізолятора. Доказів звернення обвинуваченого до лікаря медичної частини СІЗО та не можливості лікування в умовах установи суду не надано.

Відповідно до положень Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 № 239/5/104, медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини слідчих ізоляторів (далі - СІЗО) або адміністрації СІЗО. Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування. У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я. Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку (п. 2.3.).

Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. У разі звернення особи, узятої під варту, до лікаря медичної частини СІЗО з проханням про допуск обраного лікаря-фахівця лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО (п. 2.6.).

Суд, взявши до уваги долучені обвинуваченим медичні документи щодо стану його здоров`я та за наслідками їх вивчення дійшов висновку про необґрунтованість доводів обвинуваченого щодо неможливості подальшого його перебування під вартою у зв`язку зі станом його здоров`я.

Твердження обвинуваченого про погіршення стану його здоров`я через неналежні умови утримання в умовах слідчого ізолятора жодним доказом не підтверджено.

Таким чином, суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу, а відтак у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись статтями 131, 176-177, 193, 194, 201, 372 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу фіксації відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня його проголошення.

Повний тексту ухвали проголошено 22.10.2024 року.

Головуючий ОСОБА_1