Справа №: 398/4475/24
провадження №: 1-кп/398/416/24
ВИРОК

Іменем України

"15" жовтня 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 14 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000880, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрія, Кіровоградської області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, студент Олександрійського професійного аграрного ліцею, неодружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ

До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному 14 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000880.

Згідно з обвинувальним актом судом встановлено, що 14 травня 2024 року, близько 09 год. 24 хв., працівниками сектору реагування патрульної поліції Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 та сержантом поліції ОСОБА_7 по вулиці Перспективній у м. Олександрія Кіровоградської області, був зупинений автомобіль марки «OPEL VECTRA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 .

В ході оформлення матеріалів адміністративних справ та накладення стягнення шляхом винесення постанови та складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення ОСОБА_4 адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 121 та ч. 5 ст.126 КУпАП, а саме: керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, а також керування транспортним засобом особою, у якої відсутнє посвідчення водія відповідної категорії, правопорушення вчинене повторно протягом року, у ОСОБА_4 раптово виник умисел, направлений на пропозицію надання патрульним поліцейським, тобто службовим особам, неправомірної вигоди.

Реалізовуючи свій умисел, направлений на надання патрульним поліцейським, тобто службовим особам, неправомірної вигоди за невинесення постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та за нескладання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, будучи неодноразово попередженим про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 369 КК України, ОСОБА_4 , розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовим особам, а саме лейтенанту поліції ОСОБА_6 та сержанту поліції ОСОБА_7 , запропонував неправомірну вигоду в сумі 2 000 гривень (однією купюрою номіналом 1000 гривень та двома купюрами номіналами по 500 гривень).

Відразу після цього ОСОБА_4 , отримавши відмову від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у прийнятті неправомірної вигоди службовим особам, достовірно розуміючи те, що особи, яким він пропонує неправомірну вигоду є службовими особами, а саме поліцейськими, оскільки останні представились, назвавши свої імена та посади, були вдягнуті у формений одяг, пересувались на спеціально обладнаному патрульному автомобілі з відповідними розрізнювальними написами, та здійснювали свої службові обов`язки по патрулюванню, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на надання неправомірної вигоди вказаним працівникам поліції за невинесення постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та за нескладання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, продовжив свої дії по наданню неправомірної вигоди зазначеним поліцейським та надав неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 2 000 гривень (однією купюрою номіналом 1000 гривень та двома купюрами номіналами по 500 гривень), відкрито поклавши їх до передніх правих дверей службового автомобіля марки «Skoda Octavia», з реєстраційним номером « НОМЕР_2 ».

Вказані дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозиція неправомірної вигоди службовій особі та надання такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням службового становища.

30 серпня 2024 року між прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 470 472 КПК України.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 КК України, при цьому обвинувачений повністю, беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання.

Так, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, узгоджену в угоді. При цьому вказав, що обвинувачений щиро каявся у скоєному кримінальному правопорушенні, активно сприяв його розкриттю, визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Також просив вирішити питання про долю речових доказів.

Обвинувачений ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за викладених в обвинувальному акті обставин. Йому зрозумілі наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона укладена в інтересах його підзахисного з дотриманням вимог чинного законодавства.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде до нього застосовано у разі затвердження угоди, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Укладена у цьому кримінальному провадженні угода про визнання винуватості відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 468, ч. ч. 2, 4, 5 ст. 469, ст. 472, ч. ч. 4, 6 ст. 474 КПК України, невідповідність угоди вимогам ч. 7 ст. 474 КПК України в суді не встановлена, зокрема:

- дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозиція неправомірної вигоди службовій особі та надання такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням службового становища;

- умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

- угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні;

- міра покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, узгоджена сторонами, відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, особу винного, який неодружений, не має на утриманні малолітніх та/або неповнолітніх дітей, навчається, студент ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем навчання характеризується з позитивної сторони, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно не працевлаштований, проте має постійні підробітки та здатен легально забезпечити себе, відсутність негативних наслідків та майнових збитків, наявність обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому є необхідною, достатньою і справедливою для досягнення мети виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Отже, підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п.п. 1 6 ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає за можливе затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.

Кримінальним правопорушенням майнову шкоду не завдано.

Запобіжний захід під час досудового розслідування щодо обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Питання щодо скасування арешту майна у кримінальному провадженні підлягає вирішенню відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ст.ст.96-1, 96-2, КК України, застосувати спеціальну конфіскацію.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ

Затвердити угоду від 30 серпня 2024 року, укладену між прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про визнання винуватості.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речовий доказ: диск DVD-R «AXENT» 4,7 GB 120 Min 16x з відеозаписом з нагрудної бодікамери працівника сектору реагування патрульної поліції - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Застосувати спеціальну конфіскацію до грошових коштів в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, купюрами різного номіналу, а саме: номіналом 1000 гривень (серії АМ 3214568), номіналом 500 гривень (серії ХЕ 3583283), номіналом 500 гривень (серії ЄИ 2847146), які поміщені до спецпакету НПУ № PSP 1166571, що передано на зберігання до уповноваженого банку - конфіскувати в дохід держави.

Вирок суду може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1