Справа № 293/411/19
Провадження № 1-кп/293/28/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Черняхів кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000469 від 20.12.2018 про обвинувачення ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України

ВСТАНОВИВ:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000469 від 20.12.2018 по обвинуваченню ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України.

20.08.2024 захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_4 подав клопотання за змістом якого просить звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 135 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення 19.12.2018 року злочину за ч. 1 ст. 135 КК України, який є нетяжким злочином, так як за його вчинення передбачене покарання у виді обмеження волі на строк до двох років або позбавлення волі на той самий строк.

Зазначає, що зважаючи на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, вину у вчиненному визнає повністю, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює вчинений злочин та повністю відшкодував завдані збитки, строки притягнення до кримінальної відповідальності з урахуванням норм ст. 49 КК України за вчинений злочин минули, а відтак просить звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 135 КК України у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні просив суд задовольнити подане ним клопотання, із зазначених у ньому підстав.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти закриття кримінального провадження з підстав зазначених у клопотанні.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась у зв`язку із смертю (а.с.119, 120-121). У матеріалах справи відсутні відомості про заміну потерпілої сторони її спадкоємцем (має місце заява чоловіка померлої про відмову залучення його до участі у справі як потерпілого).

У матеріалах справи наявна заява потерпілої від 11.03.2019, посвідчена нотаріально за змістом якої остання повідомляє про відшкодування ОСОБА_5 матерівальної та моральноїї шкоди, завданої злочином, просить суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_5 (а.с.53).

ІІ. Встановлені судом обставини

Так, відповідно до обвинувального акта, затвердженого 27.02.2019 у приміщенні прокуратури Житомирської області за адресою: м.Житомир, вул. Святослава Ріхтера 11, кабінет 509, прокурором відділу процессуального керівництва при провадженні досудовоо розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному проваджені прокуратури Житомирської області юристом 2 класу ОСОБА_7 , 19.12.2018 близько 20 години 30 хвилин в темну пору доби керував технічно справним автомобілем ВАЗ-21043, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись із сторони смт. Черняхів в напрямку с. Троковичі по вулиці Житомирській, поблизу буд. № 14 в АДРЕСА_1 , в порушення вимог п.п. 1.5, 2.3(6) та 2.3(д) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі за текстом Правил) проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, створивши небезпеку дорожнього руху, що загрожувала життю та здоров`ю громадян, у порушення вимог п.12.3 цих же Правил при виникненні небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити з робочого місця водія автомобіля, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, натомість продовжив рух, в результаті чого, передньою правою частиною керованого ним транспортного засобу здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який будучи в стані алкогольного сп`яніння знаходився на проїзній частині у горизонтальному положенні в межах смуги руху транспортного засобу.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 від отриманих тяжких тілесних ушкоджень, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, помер в Черняхівській ЦРЛ 20.12.2018.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 1.5, 2.3(6) та 2.3(д), 12.3 Правил знаходяться у прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Крім того, в цей же день та час, безпосередньо після здійснення наїзду на пішохода ОСОБА_8 , водій ОСОБА_5 , будучи причетним до скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, в порушення вимог пункту 2.10 Правил, не вжив усіх можливих заходів для надання до медичної допомоги потерпілому ОСОБА_8 , не викликав бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, не відвіз потерпілого ОСОБА_8 до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо не зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, не зачекав на прибуття поліцейських, не вжив усіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та не організував об`їзд місця пригоди, і з метою уникнення відповідальності за скоєне на автомобілі, причетному до дорожньо-транспортної пригоди, з місця пригоди поїхав, чим завідомо залишив без допомоги потерпілого ОСОБА_8 , який перебував у небезпечному для життя стані та був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок безпорадного стану, коли водій ОСОБА_5 сам поставив потерпілого у небезпечний для життя стан та був зобов`язаний і мав змогу надати потерпілому допомогу.

Дії ОСОБА_5 в цій частині кваліфіковані за ч.1 ст. 135 КК України, що виразились у завідомому залишенні без допомоги потерпілого ОСОБА_8 , який перебував у небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, особою, який сам поставив потерпілого ОСОБА_8 в небезпечний для життя стан та був зобов`язаний та мав змогу надати потерпілому допомогу.

ІІІ. Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, і положення закону, яким суд керувався

Вивчиши клопотання сторони захисту, думку прокурора, роз`яснивши обвинуваченому наслідки закриття провадження в частині вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 135 КПУ України, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частина 2 ст. 284 КПК України передбачає, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - закінчення встановлених ч. 1 ст.49 та ст.106 КК України строків; - відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК України).

Процесуально - правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - притягнення особи як обвинуваченого; - згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284,288 Кримінального процесуального кодексу України).

З гідно обвинувального акту ОСОБА_5 інкримінується, зокрема, вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 135 КК України, яке ним вчинене 19.12.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України на момент вчинення кримінального правопорушення, цей злочин був злочином невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у вигляді обмеженням волі на строк до двох років або позбавленням волі на той самий строк.

01.07.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" згідно з яким внесені зміни до ст. 12 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно із ч.3 ст. 12 КК України злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років (ч.4 ст. 12 КК України).

Згідно санкції ч.1 ст. 135 КК України станом на момент розгляду даного клопотання, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_9 відноситься до нетяжкого злочину.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, минуло три роки.

Верховний Суд у постанові від 19 вересня 2019 року по справі № 350/1218/16-к зазначив, що відповідно до положень ст. 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Так, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (ці строки диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину); протягом цих строків особа не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Таким чином, передумовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного злочину, тобто, звільнити від кримінальної відповідальності можна лише у випадку, якщо є підстава такої відповідальності.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинено.

Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

З огляду на наведене, на час судового розгляду у кримінальному провадженні і розгляду клопотання захисника, закінчився трирічний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

За положеннями ч.3 ст.49 КК України визначено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке йому інкримінується за ч.1 ст. 135 КК України - 19.12.2018. Інших злочинів ОСОБА_5 з дня вичнення інкримінуємого йому злочину за ч.1 ст. 135 КК України, не вчиняв.

Тобто строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальним парвопорушенням в межах даного провадження за ч.1 ст. 135 КК України становить з 19.12.2018 по 19.12.2021.

При цьому судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.49 КК України у вказаний вище судом період, що вказує на те, що строки давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за кримінаьним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 135 КК України, яке вчинено 19.12.2018 збігли 19.12.2021.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень, наполягав на закритті провадження, відповідно до ст. 49 КК України.

Дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання обвинуваченим та те, що кримінальне правопорушення за яким обвинувачується останній є нетяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, з моменту скоєння кримінального правопорушення минуло понад три роки, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд дійшов до переконання, що клопотання захисника про закриття кримінального провадження за строками давності притягнення до кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 49,284,392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 135 КК України у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

2. Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України.

3. Кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000469 від 20.12.2018 про обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 135 КК України закрити у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 7 днів з дня оголошення.

Повний текст ухвали проголошений: 27.08.2024 (у зв"язку з перебуванням 26.08.2024 у нарадчій кімнаті)

Суддя Людмила ЛОСЬ