УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року

м. Київ

справа №727/8909/24

провадження №51-4081 впс 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 263 КК та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК, з Шевченківського районного суду м. Чернівці до Дружківського міського суду Донецької області.

Клопотання, яке надійшло до Верховного Суду в порядку статті 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) обґрунтовується тим, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці перебувають матеріали вказаного кримінального провадження з порушенням правил підсудності.

Згідно обвинувального акту не визначено місце вчинення кримінальних правопорушень, проте на думку захисту, усі дії, які інкримінуються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в частині кваліфікації за частинами 3, 4 статті 190 КК, як більш тяжкого злочину, були вчинені на території м. Костянтинівка Донецької області та завершувались у м. Дружківка Донецької області фактичним поданням відомостей з використанням комп`ютеру через портал Дія до Чернівецького обласного центру зайнятості та отримання грошових коштів на банківський рахунок.

У зв`язку з цим, кримінальне провадження відноситься до підсудності Дружківського міського суду Донецької області за місцем вчинення (завершення вчинення) злочину.

Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду клопотання, проте в судове засідання вони не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи, наведені у клопотанні, Суд дійшов висновку, що клопотання належить залишити без задоволення на таких підставах.

Відповідно до частини 1 статті 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

Частиною 1 статті 34 цього Кодексу передбачено, що кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Як убачається із наявних у Суді матеріалів до Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 263 КК та ОСОБА_6 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК.

Відповідно до положень ст. 12 КК кримінальне правопорушення, передбачене ч.ч.3, 4 ст. 191 КК, є тяжким кримінальним правопорушенням серед інших у цьому кримінальному провадженні.

Зі змісту вказаного обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство) за попередньою змовою групою осіб, шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинене повторно. Також ОСОБА_5 у набутті, володінні, використанні та розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансових операцій, особою, яка знала, що таке майно прямо та повністю одержано злочинним шляхом; придбанні, зберіганні боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

Більш тяжкий інкримінований ОСОБА_5 та ОСОБА_6 злочин, передбачений ч.ч. 3, 4 ст. 191 КК було вчинено за таких обставин:

ОСОБА_5 не будучи фізичною особою-підприємцем та не маючи можливості виступати перед органами центру зайнятості в якості роботодавця, разом з ОСОБА_6 , що була зареєстрована фізичною особою-підприємцем та перебувала на обліку в ГУ ДПС у Донецькій області (м. Костянтинівка), з метою отримання шляхом обману бюджетних коштів Чернівецького обласного центру зайнятості, змінили місце здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_6 на АДРЕСА_1 , при цьому усвідомлюючи, що здійснювати свою діяльність не будуть.

Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у невстановлений час та спосіб, шляхом введення в оману, підшукували необхідних для отримання компенсації осіб, які мали статус внутрішньо переміщених осіб(ВПО) та влаштовували фіктивне їх працевлаштування у ФОП ОСОБА_6 , передаючи відомості про таких осіб з використанням комп`ютерної техніки з м. Дружківка Донецької області, електронного кабінету в Портал Дія до Чернівецького обласного центру зайнятості заяви в електронній формі від імені ВПО для отримання грошової компенсації за їх працевлаштування. На підставі поданих заяв із неправдивими відомостями про працевлаштування осіб, які мали статус внутрішньо переміщених, на розрахунковий рахунок на ім`я ФОП ОСОБА_6 . Чернівецьким обласним центром зайнятості перераховано компенсацію на оплату праці за працевлаштування ВПО.

Склад злочину, передбачений у ст. 191 КК визначений законодавцем як матеріальний і вважається закінченим за ознакою «заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем» (що в цьому випадку і інкримінується обвинуваченим) з моменту отримання можливості винною особою розпорядитися ним на власний розсуд.

У цій справі майнова шкода настала в момент перерахунку коштів з рахунку Чернівецького обласного центру зайнятості. У цей же час обвинувачені (якщо їх винуватість буде доведено в установленому законом порядку) отримали можливість розпоряджатись цими коштами, а тому саме в цей момент злочин слід вважати закінченим.

Разом з тим, ні місце знаходження ФОП ОСОБА_6 на рахунок якої перераховано гроші, ні місце використання комп`ютерної техніки, не є визначальними у цьому випадку, оскільки відповідна особа (обвинувачений) міг розпоряджатися такими коштами в будь-якому місці, з використанням відповідних сучасних програмно-технічних засобів і банківських сервісів.

З огляду на зазначене і з урахуванням викладених у обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення не вбачається конкретного місця (адміністративно-територіальної одиниці) де саме обвинувачені, за версією органу досудового розслідування, отримали можливість розпорядитися коштами, а отже неможливо точно визначити місце вчинення злочину.

Тому, зі змісту обвинувального акта не вбачається, що більш тяжке кримінальне правопорушення було вчинено на території, що відноситься до територіальної юрисдикції саме Дружківського міського суду Донецької області.

Досудове розслідування у згаданому кримінальному провадженні здійснювалося СВ Чернівецького РУ ГУПН в Чернівецькій області.

За таких обставин Суд вважає, що кримінальне провадження повинен здійснювати суд, у межах територіальної юрисдикції якого здійснено досудове розслідування, тобто Шевченківський районний суд м. Чернівці.

З урахуванням викладеного колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника та передачі матеріалів кримінального провадження на розгляд з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Керуючись статтями 32, 34 КПК, Суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 263 КК та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3, ч. 4 ст. 190 КК, з Шевченківського районного суду м. Чернівці до Дружківського міського суду Донецької області,залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3