Номер провадження:1-кп/521/496/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м. Одеси клопотання прокурора про міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_4 та обрання відносно нього запобіжного заходу (в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України) у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000623 від 30.07.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Малиновського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000623 від 30.07.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Протягом розгляду цього кримінального провадження, а саме в період після 28.10.2021 року по теперішній час, обвинувачений ОСОБА_4 у судові засідання з розгляду даного кримінального провадження не з`являється, надсилав заяви про перенесення судового засідання у зв`язку із станом здоров`я, однак в майбутньому судові засідання ігнорував.

20.10.2022 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано примусовий привід.

15.03.2023 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси до обвинуваченого ОСОБА_4 повторно застосовано примусовий привід.

17.04.2023 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено у розшук.

Згідно отриманої відповіді із Адміністрації ДПС України вбачається, що ОСОБА_4 востаннє залишив територію України 27.04.2022 року та назад не повертався.

Прокурор в судовому засіданні вважаючи не можливим розгляд кримінального провадження за відсутністю обвинуваченого ОСОБА_4 , а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 свідомо, без поважних причин, визначених КПК України, вкотре ухилився від явки до суду та на теперішній час місцезнаходження ОСОБА_4 не встановлене, проте наявна інформацію про перебування особи поза межами території України, звернувся до суду з письмовими клопотаннями про оголошення ОСОБА_4 в міжнародний розшук, зупинення провадження відносно нього та обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України). Свої клопотання підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши клопотання прокурора та вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Щодо оголошення ОСОБА_4 в міжнародний розшук, суд прийшов наступних висновків.

Відповідно до вимог розділу IV КПК України, участь обвинуваченого під час судового розгляду є обов`язковою, що відповідає гарантіям, закріпленим міжнародними нормативно-правовими актами в сфері захисту прав людини.

Пунктом 1 ч. 7 ст. 42 КПК України на обвинуваченого покладено обов`язок прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

У судові засідання по даному кримінальному провадженню ОСОБА_4 в період після 28.10.2021 року жодного разу не з`явився.

Крім того, згідно отриманої відповіді із Адміністрації ДПС України вбачається, що ОСОБА_4 востаннє залишив територію України 27.04.2022 року через пункт пропуску Грушів та назад не повертався.

Зазначене свідчить про ухилення обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, оскільки будучи ознайомленим із правами та обов`язками обвинуваченого, що підтверджується пам`яткою про права та обов`язки, підписаною обвинуваченим, він не повідомив суд про зміну місця свого проживання. Судом відхиляються будь-які доводи щодо неможливості повідомити суд про зміну місця проживання у зв`язку з введенням на території України воєнного стану, оскільки такі аргументи не спростовують наявність у обвинуваченого ОСОБА_4 змоги повідомити суд та/або свого захисника та/або будь-кого із учасників судового провадження про його фактичне місце знаходження понад півтора роки перебування за межами території України будь-яким зручним для нього способом.

Водночас, чинним КПК України не регламентовано поняття «міжнародний розшук» та не розкрито зміст зазначеного терміну. Проте термін «міжнародний розшук» використовується в КПК України як обов`язкова підстава для здійснення спеціального досудового розслідування чи провадження (in absentia) (ч. 5 ст.139, 297-1, 297-4, 323 КПК України).

Встановлення місця перебування обвинуваченого та доставлення його до суду є необхідною умовою для розгляду кримінального провадження в розумні строки. З цією метою відповідними суб`єктами здійснюється розшук особи, яка ухиляється від суду.

Згідно ст. 335 КПК України розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Розшук може здійснюватися на території України, бути міждержавним та/або міжнародним. Метою для усіх видів розшуку є отримання інформації про місцезнаходження розшукуваної особи та подальшого доставлення її до суду.

Аналіз норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що розшук є комплексом слідчих, оперативно-розшукових, розшукових, інформаційно-довідкових, сигнальних та інших заходів, які здійснюються правоохоронними органами в місцях можливого перебування розшукуваних осіб. У свою чергу, міжнародним розшуком є комплекс зазначених заходів, що заснований на нормах національного і міжнародного права та здійснюються поза межами держави-ініціатора за запитами спеціально уповноважених органів держав, силами правоохоронних органів запитуваних країн з використанням можливостей Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол.

Прийняття судом ухвали про оголошення особи у розшук, шляхом задіяння міжнародного співробітництва є єдиним способом реалізації та виконання цього рішення суду та встановлення точного місцезнаходження обвинуваченого за кордоном.

Підсумовуючи, суд вважає доведеним факт ухилення від суду обвинуваченим ОСОБА_4 без поважних причин, а тому зазначені обставини свідчать про порушення обвинуваченим обов`язку, передбаченого п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, а саме: прибувати за викликом до суду.

З огляду на зазначене та той факт, що ОСОБА_4 залишив межі України та назад не повертався, клопотання прокурора про оголошення обвинуваченого ОСОБА_4 в міжнародний розшук підлягає задоволенню.

Щодо обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (заочно), суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, а також наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З наведеної норми вбачається, що у разі оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук та доведення прокурором підстав, передбачених ст. 177 КПК України, суд може застосувати так звану попередню процедуру застосування до обвинуваченого запобіжного заходу - обрання запобіжного заходу. Наступним етапом після затримання особи (не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження) - є забезпечення розгляду за участю обвинуваченого клопотання про застосування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Отже, для оцінки необхідності обрання запобіжного заходу обвинуваченому достатньо встановлення судом обставини оголошення у міжнародний розшук.

Додатковою умовою для такого висновку є наявність підстав, передбачених ст. 177 КПК України. Вказана стаття визначає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Окремо суд звертає увагу, що при обранні запобіжного заходу судом не перевіряється висунуте ОСОБА_4 обвинувачення на предмет обґрунтованості.

Крім цього, на відміну від процедури застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при вирішенні питання про його обрання не досліджується можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки тримання під вартою - це єдиний запобіжний захід, передбачений в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 виїхав до іншої держави. Вказана обставина підтверджується листом Адміністрації ДПС України вбачається, що ОСОБА_4 востаннє залишив територію України 27.04.2022 року через пункт пропуску Грушів та назад не повертався.

Таким чином, у суду є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 виїхав та наразі перебуває у іншій державі та відомості про в`їзд на територію України на теперішній час відсутні.

У своєму клопотанні прокурор вказує на наявність вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 дій, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, про переховування його від суду.

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій.

На думку суду, ризики переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду є реальними та зумовлюють необхідність дії запобіжного заходу. Зокрема, ризик переховування від суду є реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суворістю можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками.

Про реалізацію цього ризику свідчить те, що ОСОБА_4 , будучи обвинуваченим у кримінальному провадженні, виїхав до іншої держави та на теперішній час на територію України не повертався. Будь-яких відомостей не надав.

Аналізуючи викладене, суд вважає доведеним існування ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

З урахування вищезазначеного, суд погоджується зі стороною обвинувачення та вважає що відносно ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України. Відтак, клопотання прокурора підлягає задоволенню в повному обсязі.

Оскільки, обвинувачений ОСОБА_4 ухилився від явки до суду, то до його розшуку суд вбачає підстави для зупинення щодо нього провадження за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Керуючись статтями 177, 183, 193, 335, 369, 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про оголошення обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в міжнародний розшук - задовольнити.

Оголосити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, в міжнародний розшук.

Вважати обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошеним в міжнародний розшук з дня прийняття компетентним органом міжнародної юрисдикції відповідного рішення про оголошення такого розшуку.

Організацію та контроль за виконанням ухвали суду доручити прокурору Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , (або іншим прокурорам групи прокурорів в межах даного провадження).

Клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (заочно) задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (заочно).

Після затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше ніж через 48 годин з часу його доставки до місця розгляду кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Судове провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, зупинити до його розшуку.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

В решті ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1