н/п 1-кс/766/5682/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2024 року Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Білозерського відділу Олешківської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000571 від 25.07.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

в с т а н о в и в:

26.07.2024 року слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого суддів з клопотанням, якому він просив: накласти арешт на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а саме на:

- згідно відомостей Державного реєстру речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна) 203 - земельна ділянка, кадастровій номер :08:006:0021, площа (га): 0.78, належить на праві власності - частка 1 - власник: ОСОБА_5 ;

- згідно відомостей Державного реєстру речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна) 203 - земельна ділянка, кадастровій номер :08:006:0036, площа (га): 1.46, належить на праві власності - частка 1 , власник: ОСОБА_5 ;

- згідно відомостей Державного реєстру речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна) 203 - земельна ділянка, кадастровій номер :08:006:0035, площа (га): 0.3, належить на праві власності - частка 1 - ОСОБА_5 ;

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, із залишенням, в розпорядженні органу досудового розслідування - на час проведення досудового розслідування, в розпорядженні суду - на час судового розгляду.

Клопотання мотивовано тим, що Слідчим відділенням ВП № 1 ХРУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000571 від 25.07.2024, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 .

Достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом невстановленими особами (в тому числі громадянами України) з метою підтримання тимчасової окупації Херсонської області та легітимізування перебування військових рф на території України, організовано проведення незаконного референдуму на території Херсонського району Херсонської області.

З метою проведення незаконного референдуму невстановлена слідством особа залучила до роботи у складі виборчої комісії жительку АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка усвідомлюючи вищенаведені обставини, діючи умисно та протиправно погодилась взяти участь в організації та проведенні незаконного референдуму.

Так, ОСОБА_5 , діючи із прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, що можуть настати внаслідок їх реалізації, порушуючи Конституцію України, Закон України «Про всеукраїнський референдум», Закон України «Про правовий режим воєнного стану», виконуючи відведену їй роль, прийняла участь в організації та проведенні незаконного референдуму в селі Музиківка Херсонського району Херсонської області, де забезпечувала голосування жителів вказаного населеного пункту у незаконному референдумі щодо входження Херсонської області до складу рф.

При цьому, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, у період з 23 по 27 вересня 2022, здійснювала побудинковий обхід мешканців с. Музиківка, в тому числі в присутності озброєних військовослужбовців рф, закликала місцевих жителів підтримати приєднання тимчасово окупованої території Херсонської області до складу російської федерації під час голосування, залучала їх до голосування, вела облік громадян України, які приймали участь в проведенні референдуму та надавала бюлетені для голосування мешканцям села, тим самим забезпечувала проведення незаконного референдуму на тимчасово окупованої території.

Такі незаконні та неправомірні дії ОСОБА_5 сприяли визнанню російською федерацією незаконного референдуму таким, що відбувся та незаконного приєднання територій Херсонської області до її складу.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України - колабораційній діяльності, тобто у колабораційній діяльності, а саме - участі громадянина України в проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території.

25.07.2024, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці Херсонської області, Білозерського району, с. Загорянівка, українці, громадянці України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючій, маючій на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , документована паспортом громадянина України НОМЕР_1 від 17.12.2007, не є депутатом ради будь-якого рівня, раніше не судимій, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку із не встановленням місця перебування ОСОБА_5 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити останньої письмове повідомлення про підозру від 25.07.2024 у день його складання, таке повідомлення, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки та повістки про виклик, відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 278 КПК України, направлені у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

25.07.2024 на офіційному сайті «Офіс Генерального прокурора України» та на офіційному сайті газети Кабінету Міністрів України - «Урядовий Кур`єр» опубліковано повістки про виклик ОСОБА_5 , на 29.07.2024, 30.07.2024, 31.07.2024, а також повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 25.07.2024.

Крім того, у той же день повідомлення про підозру, пам`ятку про процесуальні право та обов`язки підозрюваного та повістки про виклик на зазначені вище дати відправлено послугами АТ «Укрпошта» за останнім відомим місцем проживання та місцем реєстрації станом на листопад 2022 року ОСОБА_5 тобто за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення за який, законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років, що, відповідно до положень ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину та з конфіскацією майна або без такої відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 51 КК України, відноситься до додаткового виду покарання.

Згідно інформації з Державного реєстру речових праві на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 384948210 від 01.07.2024:

-згідно відомостей Державного реєстру речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна) 203 - земельна ділянка, кадастровій номер :08:006:0021, площа (га): 0.78, належить на праві власності - частка 1 - власник: ОСОБА_5 ;

-згідно відомостей Державного реєстру речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна) 203 - земельна ділянка, кадастровій номер :08:006:0036, площа (га): 1.46, належить на праві власності - частка 1 , власник: ОСОБА_5 ;

-згідно відомостей Державного реєстру речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна) 203 - земельна ділянка, кадастровій номер :08:006:0035, площа (га): 0.3, належить на праві власності - частка 1 - ОСОБА_5 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Власник майна та його представник в судове засідання не викликалися на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України з метою уникнення відчуження майна.

Вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна..

Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що 25.07.2024 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_5 є власником наступного майна:

-земельної ділянки, кадастровій номер :08:006:0021, площа (га): 0.78;

-земельної ділянки, кадастровій номер :08:006:0036, площа (га): 1.46;

-земельної ділянки, кадастровій номер :08:006:0035, площа (га): 0.3.

Враховуючи те, що санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, у кримінальному провадженні є підстави, передбачені ст. 170 ч. 2 п. 3 КПК України накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_5 .

Згідно ч. ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме необхідність забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт шляхом заборони розпоряджання ним та його відчуження.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження такого майна та розпорядження ним, а саме на:

-земельну ділянку, кадастровій номер :08:006:0021, площа (га): 0.78;

-земельну ділянку, кадастровій номер :08:006:0036, площа (га): 1.46;

-земельну ділянку, кадастровій номер :08:006:0035, площа (га): 0.3.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1