Березівський районний суд Одеської області
25.09.2024
Справа № 494/1415/24
Провадження № 1-кс/494/547/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2024 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчої СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ,
прокурора Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
законного представника - ОСОБА_7 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андрієво-Іванівка, Миколаївського району, Одеської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
23.09.2024 рокуслідчий СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На обґрунтування поданого клопотання, слідча СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області посилалась на те, що раніше заявлені ризики не зменшились та неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали суду.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 31 липня 2024 року близько 02:00 години, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, у неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував разом з малолітньою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в приміщенні будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , виник умисел на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з оральним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, з використанням власних геніталій (зґвалтування).
На виконання свого злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, протиправно та умисно, з метою задоволення власної статевої пристрасті, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки в суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, керуючись спонуканнями задоволення своїх сексуальних бажань, усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_8 , не досягла чотирнадцяти років, скориставшись безпорадним станом потерпілої з огляду на її вік, всупереч волі малолітньої ОСОБА_8 , перебуваючи у вказаному вище будинку, ОСОБА_5 умисно та протиправно, із застосуванням фізичного насильства, зв`язавши мотузкою руки малолітньої ОСОБА_8 , тримаючи останню за волосся, діючи при цьому грубо і настирливо, зняв із себе одяг та вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням, з використанням власних геніталій, в тіло ОСОБА_8 , тобто зґвалтував її.
У подальшому, без перерви у часі, у продовження свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з оральним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 , яка є особою, що не досягла чотирнадцяти років, неповнолітній ОСОБА_5 , провів малолітню ОСОБА_8 , в супереч її волі до приміщення літньої кухні, що розташоване по АДРЕСА_1 , де та той час знаходилася мати потерпілої ОСОБА_9 , яка являється інвалідом І групи та пересувається виключно за допомоги милиць, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, протиправно та умисно, з метою задоволення власної статевої пристрасті, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки в суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, керуючись спонуканнями задоволення своїх сексуальних бажань, усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_8 , не досягла чотирнадцяти років, скориставшись безпорадним станом потерпілої з огляду на її вік, а також неможливістю захистити останню її матір`ю ОСОБА_9 , яка являється інвалідом І групи та пересувається за допомоги милиць, всупереч волі малолітньої ОСОБА_8 , перебуваючи у вказаному вище приміщенні літньої кухні, ОСОБА_5 умисно та протиправно, із застосуванням фізичного насильства, тримаючи потерпілу за волосся, діючи при цьому грубо і настирливо, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням, з використанням власних геніталій в тіло ОСОБА_8 , тобто зґвалтував її.
Внаслідок застосування у ході вищевказаних дій сексуального характеру, пов`язаних з оральним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 , з використанням власних геніталій, фізичного насильства, ОСОБА_5 спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синців на зап`ястях обох її верхніх кінцівок.
З урахуванням викладеного, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України у вчинені дій сексуального характеру, пов`язаних з оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.
Крім того в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_9 за життя і до теперішнього часу підтримують сімейні стосунки як двоюрідні брат та сестра та проживають в одному населеному пункті: АДРЕСА_1 , тобто перебувають у сімейних відносинах.
31.07.2024 року приблизно о 06:30 год., більш точного часу під час досудового слідства не встановлено, у ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_1 , виник умисел на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_9 , з використанням геніталій, яка також перебувала в цей час у вищевказаному будинку, без її добровільної згоди.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на задоволення своєї статевої пристрасті, шляхом вчинення з ОСОБА_9 дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в її тіло з використанням геніталій, ОСОБА_5 зайшов до спальної кімнати де в цей час перебувала потерпіла ОСОБА_9 та ліг біля неї на ліжко.
Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом вчинення з ОСОБА_9 дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в її тіло з використанням геніталій, всупереч волі потерпілої, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_5 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, свідомо розуміючи, що посягає на статеву свободу та недоторканність особи, силоміць поклав потерпілу спиною на ліжко. Після цього ОСОБА_9 намагалась припинити протиправні дії ОСОБА_5 , однак враховуючи те, що ОСОБА_5 виявився фізично сильнішим за потерпілу, а також наніс потерпілій множинні удари руками та ногами в область обличчя, тулубу та кінцівок, в чого результаті завдав ОСОБА_9 тілесних ушкоджень у вигляді: синців на обличчі, синців, саден на тулубі та на верхніх і нижніх кінцівках, тим самим він подолав її волю, опір та вступив з ОСОБА_9 у статеві зносини природнім способом із застосуванням геніталій, тобто зґвалтував її.
Згідно висновків об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 12 лютого 2020 року (справа № 453/225/19, провадження № 51-4000кмо19) злочином, пов`язаним із домашнім насильством, слід вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого свідчать про наявність у діянні хоча б одного з елементів (ознак), перелічених у ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII, незалежно від того, чи вказано їх в інкримінованій статті (частини статті) КК України як ознаки основного або кваліфікованого складу злочину.
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України у вчинені дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах (зґвалтування).
Після розпивання алкогольних напоїв, ОСОБА_5 лежачи поряд з потерпілою ОСОБА_9 , помітив на поверхні кухонного стола, мобільний телефон марки «Redmi 9C NFC Midnight Gray», належний ОСОБА_9 , який ОСОБА_5 визначив предметом свого злочинного посягання та у нього виник умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
На виконання своїх злочинних дій, ОСОБА_5 діючи умисно, переслідуючи ціль незаконного збагачення, відкрито викрав належний потерпілій, бувший у використанні мобільний телефон «Redmi 9C NFC Midnight Gray», вартістю 3 500 гривень.
У подальшому ОСОБА_5 , викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_9 у сумі 3 500 гривень. Згідно висновків об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 12 лютого 2020 року (справа № 453/225/19, провадження № 51-4000кмо19) злочином, пов`язаним із домашнім насильством, слід вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого свідчать про наявність у діянні хоча б одного з елементів (ознак), перелічених у ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII, незалежно від того, чи вказано їх в інкримінованій статті (частини статті) КК України як ознаки основного або кваліфікованого складу злочину.
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненого в умовах воєнного стану.
31 липня 2024 року о 17:00 годині ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.
31 липня 2024 року ОСОБА_5 в порядку ст. 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України - вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років.
02 серпня 2024 року слідчим суддею Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком на 60 діб у межах строку досудового розслідування до 30.09.2024 року включно.
29.08.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України - вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах (зґвалтування) та у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану.
Відповідно до ухвали слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 02.08.2024 року строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 30.09.2024 року, однак завершити досудове розслідування у вказаний термін неможливо внаслідок складності кримінального провадження, оскільки на даний час по справі необхідним є проведення та завершення процесуальних дій, що потребує додаткового часу, та які не були проведені/завершені через існування об`єктивних причин.
Постановою керівника Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_10 від 20.09.2024 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 30.10.2024 року.
Також, старша слідча посилалась на те, що раніше заявлені ризики за п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились, у зв`язку з чим є необхідність у продовженні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків,переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні.
На підставі вищевикладеного, слідчий просила продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування, тобто до 30.10.2024 року.
Прокурор Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , клопотання слідчого СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області підтримав, просив задовольнити на підставах, вказаних у ньому.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що підозру у вчиненні кримінальних правопорушень не визнає, так само як і заперечує клопотання слідчого про продовження застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_6 зазначив, що кваліфікація дій підозрюваного за ч.2 ст. 152 КК України не неправильною, оскільки підозрюваний з потерпілими не перебуває у сімейних стосунках. За два місяці було зроблено цілий ряд експертиз, однак більшість з них не підтверджують причетність підозрюваного до інкримінованих йому злочинів. На сьогоднішній день єдиними доказами вини є лише заява малолітньої потерпілої та її матері. Стосовно ризиків, то в ОСОБА_5 не має наміру переховуватися, він має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання з батьками. Його батько військовослужбовець, старші брати також служать. У підозрюваного, на сьогоднішній день, є вільна можливість дзвінків з ОСОБА_11 , він кожного дня телефонує батькам, будь-який вплив на потерпілих не вчиняє, з ними не спілкується, оскільки він розуміє, що це може утруднити його становище. Всі речові докази вилучені, сам підозрюваний є неповнолітнім, і продовження йому строку тримання під вартою є надто суворим запобіжним заходом. Враховуючи наведене, просить змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Законний представник ОСОБА_7 заперечила клопотання слідчого, надала слідчому судді характеристику на ОСОБА_5 отриману в Андрієво-Іванівській сільській раді.
31 липня 2024 року о 17:00 годині ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.
31 липня 2024 року ОСОБА_5 в порядку ст. 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.
Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 02.08.2024 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави, в межах строку досудового розслідування до 30 вересня 2024 року включно.
Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 30.09.2024 року, однак завершити досудове розслідування у вказаний термін неможливо внаслідок складності кримінального провадження, оскільки на даний час по справі необхідним є проведення та завершення процесуальних дій, що потребує додаткового часу, та які не були проведені/завершені через існування об`єктивних причин.
Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 за ч.4 ст. 152, ч. 2 ст. 152, ч. 4 ст. 186 КК України, у повному обсязі підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами:
- протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України від 31.07.2024 року;
- протоколом огляду місця події від 31.07.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого зафіксовано місце скоєння кримінального правопорушення, обстановка на місці події, виявлено та вилучено речові докази;
- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який надав покази про обставини вчиненого ним злочину;
- протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , яка надала покази щодо обставин вчиненого відносно неї кримінального правопорушення;
- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 , яка надала покази щодо обставин вчинених відносно неї кримінальних правопорушень;
- протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_12 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ;
- протоколом огляду місця події від 03.08.2024 року за адресою: м. Одеса, вул. Новощепний ряд, на ділянці місцевості біля торгового контейнеру №135, в ході якого ОСОБА_14 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Redmi 9C NFC» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , якого він 31.07.2024 року, приблизно в 16:00 год. придбав у молодого чоловіка віком приблизно 17-18 років за 1000 гривень;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.08.2024 року з свідком ОСОБА_14 ;
- протоколом огляду речей та документів від 05.08.2024 року з участю потерпілої ОСОБА_9 , в ході якого остання впізнала власний мобільний телефон марки «Redmi 9C NFC» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 ;
- висновком про вартість мобільного телефону марки «Redmi 9C NFC», яка становить 3500 грн.;
- висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_8 № 94 від 31.07.2024 року, згідно якого у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді смуго подібних синців тильних поверхонь обох променево-зап`ясткових суглобів, могли утворитися в результаті зв`язування рук. Ніяких інших тілесних не виявлено. Дівоча пліва не порушена. У двох мазках і одному ватному тампоні з вмістом присінка піхви сперматозоїди не знайдені;
- висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_9 № 93 від 31.07.2024 року, згідно якого у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синців обличчя, сідниць, верхніх та нижніх кінцівок; саден лівої верхньої кінцівки, правої сідниці та нижніх кінцівок. Синці могли утворитися від удару, садна-удару-тертя, які могли бути спричинені кулак, пальці рук, тупий предмет продовгуватої форми ( не виключено пасок, на що вказують особливості синців обох сідниць та правого стегна овальної форми з світлими смугами по центру; лінійні садна правої сідниці могли утворитися в процесі волочіння тіла по нерівній поверхні. Тілесних ушкоджень у ділянці промежини, зовнішніх статевих органів та задньопрохідного отвору не виявлено, але на внутрішній поверхні лівого стегна в верхній третині виявлене одне лінійне садно та два синця овальної та круглої форми, які могли утворитися від дії пальців та нігтів рук. У двох мазках і одному ватному тампоні з вмістом піхви знайдені сперматозоїди, що свідчить про введення чоловічого статевого органі до піхви. Тілесні ушкодження у вигляді садна та двох синців внутрішньої поверхні лівого стегна могли утворитися при насильницькому статевому акті;
- висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_5 № 95 від 31.07.2024 року, згідно якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден шиї, грудної клітки, лівого ліктьового суглобу. Могли бути спричинені від дії тупих гострих предметів, що мають гострий край чи кінець, по механізму тертя (шкрябання), якими можливо могли бути нігті кистей. У мазках-відбитках з голівки статевого члену ОСОБА_16 крові не знайдено, знайдені сперматозоїди, голівки сперматозоїдів, сліди слини та епітеліальні клітини у значній кількості. Висловитися про можливе походження вищезгаданих клітин за рахунок слизових ротової порожнини та піхви не є можливим через недостатню кількість в препаратах ядер епітеліоцитів, придатних для статево специфічних ознак;
- висновком судово-медичної (цитологічної) експертизи змивів з рук потерпілої ОСОБА_8 № 501 від 06.08.2024 року, згідно якого в змивах з обох рук ОСОБА_8 крові не знайдено, знайдені сліди слини, поодинокі голівки сперматозоїдів та у помірній кількості епітеліальні клітини, висловитися щодо походження даних клітин за рахунок слизових ротової порожнини та піхви (букального та піхвового епітелію) не є можливим через відсутність у препаратах ядер епітеліоцитів, придатних для статево специфічної диференціації, а також у зв`язку з не виявленням в клітинах необхідних характерних цитохімічних та цитоморфологічних ознак.
- висновком судово-медичної (цитологічної) експертизи зрізів нігтів з рук з піднігтьовим вмістом ОСОБА_9 № 499 від 12.08.2024, згідно якого в піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок обох рук ОСОБА_9 кров не знайдена, знайдені в помірній кількості головки сперматозоїдів та невелика кількість епітеліальних клітин, встановити видову належність яких не є можливим через відсутність в лабораторії сирова точних реагентів.
- висновком судово-медичної (криміналістичної по одягу потерпілої ОСОБА_9 ) експертизи №355 від 08.08.2024 року, згідно якої на футболці виявлено пошкодження у вигляді Т-образного розрізу, який проходить через серединну частину пенреду футболки та через передні поверхні рукавів. Дане пошкодження утворилося внаслідок дії ріжучої кромки ріжучого або колюче-ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа. Інших пошкоджень на футболці не виявлено. На передній поверхні штанів справа, з деяким переходом на ліву передню половину штанів у верхній третині, виявлено різано-рване пошкодження, яке утворилося внаслідок поступових дій ріжучого або колюче-ріжучого предмету з доривом, яким міг бути клинок ножа. Інших пошкоджень на штанах не виявлено;
- висновком судово-медичної (криміналістичної по одягу потерпілої ОСОБА_9 ) експертизи № 357 від 16.08.2024 року, згідно якого не виключається можливість спричинення ушкоджень на одязі (футболка, штани) вилучені в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , лезом клинка ножа, представленого на експертизу;
- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінальних правопорушень, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Згідно до положень п.1,2 ч.3 ст.199 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою є продовження існування ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, та наявність обставин що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Оцінюючи особу підозрюваного та інкриміновані йому злочини, слідчий суддя приходить до переконання в наявності, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підстав, для застосування щодо нього запобіжного заходу, з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;
В ході досудового слідства та під час судового засідання слідчим та прокурором було доведено, що підозрюваний ОСОБА_5 може:
- переховуватись від органу досудового розслідування та суду,у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 ,усвідомлюючи можливу міру і строк покарання за скоєне та те, що за інкримінований йому особливо тяжкий злочин законом передбачене безальтернативне покарання у виді реального позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, це може спонукати підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені злочини, тому він може безперешкодно залишити місце свого проживання.Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності, також слідчим суддею враховано ту обставину, що після вчиненні кримінальних правопорушень, затримання підозрюваного відбулось не в місці його проживання, а в м. Одеса;
. - незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні,оскільки матеріали клопотання та кримінального провадження містять протоколи допиту свідків та потерпілих. Станом на теперішній час ще не всіх свідків виявлено та допитано у кримінальному провадженні, а тому підозрюваному при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження стануть відомі анкетні дані свідків, які в подальшому будуть допитуватися безпосередньо судом, відповідно до чого є достатні підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на них як безпосередньо так і опосередковано, шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину. Окрім того, потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , свідок ОСОБА_12 є родичами та надали важливі для досудового розслідування покази, вони проживають в одному населеному пункті. Окрім того наразі досудове розслідування триває. Тому ОСОБА_5 , не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами, може здійснювати на них вплив з метою спонукання їх до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм можуть бути відомі щодо кримінального правопорушення для уникнення кримінальної відповідальності.
Слідчим суддею при продовженні запобіжного заходу враховано, як характеристику подану стороною захисту, так і негативні характеристики поданими стороною обвинувачення на ОСОБА_5 .
У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
При вирішенні питання щодо продовження підозрюваному строку запобіжного заходу суд враховує засаду верховенства права, закріплену у ст.8 КПК України, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд, ЄСПЛ), яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.
Слідчий суддя вважає також за необхідне зазначити, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. Отже, ризик кримінального провадження як критерій застосування запобіжного заходу має прогностичний характер, спрямований на усунення негативного впливу на кримінальне провадження у майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються.
Все вищевикладене у сукупності свідчить, що продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки на думку суду доведено і в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
Отже, слідчий суддя дійшов висновку про те, що іншій менш суворий вид запобіжного заходу не зможе забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Кац та інші проти України».
Згідно положень ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177-178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст.177-178, 193-194, 196-197, 199, 370-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою у Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України у межах строку досудового розслідування, тобто до 30.10.2024 року включно, без визначення застави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчу СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5-ти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 26.09.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1