УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024 Справа №607/10529/24 Провадження №1-в/607/335/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с./з. ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Тернополі подання начальника Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_3 про приведення судового рішення у відповідність до чинного законодавства стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.06.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням йому іспитового строку терміном 2 (два) роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, -

- за участю прокурора ОСОБА_5 , представника органу пробації ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло подання начальника Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_3 про приведення у відповідність до чинного законодавства вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.06.2024, згідно якого ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням йому іспитового строку терміном 2 (два) роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В обґрунтування подання зазначила, що набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», №3886-ІХ від 18.07.2024, яким усунена караність вчиненого ОСОБА_4 діяння.

У судовому засіданні прокурор та представник органу пробації подання підтримали.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав вказане подання. у судове засідання не з`явився.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 9.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпуктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1.01.2024 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 3028 грн.

Таким чином відповідно до статті 51 КУпАП (в редакції закону станом на 9.08.2024), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто - 3028 грн.

З викладеного вбачається, що втратила чинність норма закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, а саме розмір крадіжки 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто - 302,80 грн., яка діяла до 9.08.2024.

Таким чином, внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Під час судового розгляду даного подання встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.06.2024 за ч.4 ст.185 КК України, яким встановлено, що 28.12.2023 ОСОБА_4 своїми діями спричинив матеріальну шкоду на суму 357,10 грн., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановленого на 2024 рік.

Таким чином, під час судового розгляду даного подання встановлено підстави, передбачені ч.2 ст.74 КК України, для негайного звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного судом покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.5, 74 КК України, ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Тернопільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_3 - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від призначеного покарання згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.06.2024 за ч.4 ст.185 КК України - на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний Тернопільської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1