Справа № 405/6047/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Льон С.М.,

при секретарі Граур С.О.

за участю прокурора Вареник І.П.

представника установи ОСОБА_1

засудженого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м.Кропивницький подання адміністрації ДУ «Кропивницька ВК (№6)» про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, відносно засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановив:

До суду надійшло вищевказане подання, у якому адміністрація ДУ «Кропивницька ВК (№6)» просить привести вироки у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, відносно засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вказали, що 09 серпня 2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кримінального кодексу України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким Законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання.

Відповідно до діючого вироку Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19.07.2023 ОСОБА_2 17.07.2021 вчинив кримінальне правопорушення за ч. 2 ст.185 КК України, а саме таємно викрав чуже майно, чим спричинив потерпілій ОСОБА_3 матеріальних збитків на суму 1358 гривень 40 коп., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення.

Станом на 01.01.2021 року 2 (два) неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становила 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Одночасно, за вироком Синельниківського районного суду Дніпропетровської області від 17.03.2023, який приєднаний на підставі ч.4 ст.70 КК України до діючого вироку, ОСОБА_2 також вчинив кримінальні правопорушення 17.12.2021 та 12.01.2022 за ч.2 ст. 185, ч. 3 ст.185 КК України, а саме таємно викрав чуже майно, чим спричинив потерпілим майнової шкоди на суму 433 гривні 76 коп.; 540 гривень 00 коп.; 850 гривень 00 коп., що складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення.

Станом на 01.01.2021 року 2 (два) неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становила 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Станом на 01.01.2022 року 2 (два) неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становила 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення вказаного подання.

В судовому засіданні засуджений просив задовольнити зазначене подання.

Представник установи підтримав подання.

Заслухавши в судовому засіданні думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали подання, особової справи засудженого, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Отже, із часу набрання 09 серпня 2024 року чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, кримінальна відповідальність, у тому числі за ст. 185 КК може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 НМ. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип неявно гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблений висновок, що Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на вказане кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Отже, Законом № 3886-ІХ фактично були внесені зміни і до законодавства України про кримінальну відповідальність, зокрема в частині визначення розміру викраденого майна, за наявності якого (розміру) настає кримінальна відповідальність.

Так, ОСОБА_2 засуджений вироком Синельниківського районного суду Дніпропетровської області від 17.03.2023 за ч.ч.2, 3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 27.06.2023.

Кримінальні правопорушення за вказаним вироком вчинені 17.12.2021, в другій декаді грудня 2021 року та 12.01.2022. Розмір вартості викраденого майна, за яке настала кримінальна відповідальність, становив 433,76 грн., 540 грн. та 850 грн., відповідно.

Суд зазначає, що два неоподатковані мінімуму доходів громадян у розмірі соціальної пільги для кваліфікації кримінального правопорушення на 2021 рік складає 22570 грн., 2022 рік 2481 грн., що на день вчинення кримінального правопорушення є менша двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також, ОСОБА_2 засуджений вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19.07.2023 за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 19.08.2023.

Кримінальне правопорушення за вказаним вироком вчинене 17.07.2021. Розмір вартості викраденого майна, за яке настала кримінальна відповідальність, становив 1358,40 грн., що є менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на викладене, з врахуванням того, що відповідно до положень частини 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 в даному випадку підпадає під дію зазначених положень, тому наявні законні підстави для задоволення подання.

Керуючись ч. 2 ст.74 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд,

постановив:

подання адміністрації ДУ «Кропивницька ВК (№6)» про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, відносно засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Синельниківського районного суду Дніпропетровської області від 17.03.2024 та вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19.07.2023, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Копію ухвали направити до ДУ «Кропивницька ВК (№6)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда Світлана Михайлівна Льон