Справа № 530/560/24
Провадження № 1-кп/526/295/2024
В И Р О К

іменем України

12 листопада 2024 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10.01.2024 року за №0000015 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Завій, Калуського району, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 10.09.2013 Зіньківським районним судом Полтавської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 15.08.2014 Зіньківським районним судом Полтавської області за ст.309 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України приєднано 1 рік 3 місяці позбавлення волі за вироком Зіньківського районного суду від 10.09.2013 та остаточно засуджений до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

20.10.2016 звільнений умовно-достроково згідно ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 12.10.2016, з не відбутим строком 1 рік 2 дня;

- 01.02.2017 Зіньківським районним судом Полтавської області за ст.395 ч.1 КК України. На підставі ст.ст.71, 72 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;

- 13.09.2018 Зіньківським районним судом Полтавської області за ст.185 ч.3, ст.185 ч.2, 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 05.12.2018 за ст.190 ч.2, ст.190 ч.1, ст.395 ч.1 КК України остаточно засуджений до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України частково приєднано покарання за вироком Зіньківського районного суду від 13.09.2018 та остаточно засуджений до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

20.07.2021 звільнений умовно-достроково згідно ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 12.07.2021 з не відбутим строком 1 рік 3 місяці 1 день

за ч.1 ст.162, ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України,-

встановив:

04.01.2024 близько 17 години, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч встановленому порядку недоторканості житла, в порушення конституційного права на недоторканність житла особи, передбаченого ст.30 Конституції України, усвідомлюючи, що порушує недоторканість житла, без погодження та дозволу власника житлового будинку ОСОБА_5 , відчинив вхідні двері до приміщення житлового будинку, після чого незаконно проник до кімнати коридору вказаного будинку на території господарства, яке розташоване по АДРЕСА_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , чим порушив право останнього на недоторканість житла.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразились у незаконному проникненні до житла, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.162 КК України.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 04.01.2024 близько 17 години, перебуваючи в кімнаті коридору житлового будинку ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на власне незаконне збагачення та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, викрав банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), що належить потерпілому ОСОБА_5 , яку протиправно зберігав при собі до 10.01.2024, та яка згідно із ст.1 Закону України «Про інформацію», п.56 ст.1 Закону України «Про платіжні послуги», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», «Положенням про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою правління Національного банку України №164 від 29.07.2022, є різновидом офіційних документів та може бути предметом кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у викраденні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.357 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , 06.01.2024 в період часу із 10 години 19 хвилин по 18 годину 07 хвилин, реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на власне незаконне збагачення та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом в умовах воєнного стану (відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» від 03.03.2022), шляхом вільного доступу, таємно, за допомогою банкомату АТ КБ «ПриватБанк», який розташований за адресою: м.Зіньків вул.Воздвиженська 81 Полтавського району Полтавської області, із банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 (банківський рахунок НОМЕР_2 ) на ім`я ОСОБА_5 , шляхом введення пін-коду зняв 11335 грн, таким чином умисно здійснив таємне викрадення вказаних грошових коштів, які витратив на власні потреби, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України.

Допитаний в ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтвердивши факт їх скоєння за обставин, викладених вище, наголосивши на повній відповідності дій, вчинення яких йому інкримінується в обвинувальному акті, обставинам, за яких це відбувалося.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд кримінального поровадження за його відсутності, щодо призначення покарання покладається на розсуд суду.

Оскільки обставини справи ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які відносяться згідно ст.12 КК України до категорії кримінальних проступків та до тяжкого злочину.

Крім того, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, перебуває на обліку у лікаря нарколога.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_4 є рецидив злочину.

Згідно ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також прийняти до уваги те, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, тому з урахуванням даних про особу обвинуваченого, суд рахує за необхідне і достатнє призначити за сукупністю злочинів остаточне покарання у вигляді позбавлення волі.

При цьому, суд, з урахуванням викладеного та висновку органу пробації, вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому приходить до висновку про звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку максимальної тривалості для забезпечення нагляду і контролю за його поведінкою та застосування соціально-виховних заходів.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався та підстав для обрання такого до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним та призначити покарання:

-за ч.1 ст.162 КК України 1 рік 6 місяців обмеження волі;

-за ч.1 ст.357 КК України 2 роки обмеження волі;

-за ч.4 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Згідно п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період випробувального терміну періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази банківську карту АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , мобільний телефон "HUAWEI TIT-U02" повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1