Дата документу 21.10.2024 Справа № 333/6003/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/6003/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1064/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ст. 199 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2024 року, якою у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лопухівка, Руднянського району, Волгоградської області, РСФР, громадянина України, українця, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27 жовтня 2024 року включно, з визначенням розміру застави у сумі 454200 грн., -

В С Т А Н О В И Л А:

Як убачається з матеріалів справи, в провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2024 року було задоволено клопотання прокурора та продовжено застосування у відношенні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27 жовтня 2024 року включно, визначено розмір застави у сумі 454200 грн.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні обвинуваченому запобіжного заходу та при продовженні строку тримання під вартою.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить відкрити апеляційне провадження.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що розгляд клопотання прокурора відбувався з грубим порушенням КПК України, Конституції України та Конвенції по захист прав людини і основоположних свобод.

Звертає увагу на незаконність розгляду кримінального провадження Комунарським районним судом м. Запоріжжя.

Вказує, що клопотання прокурора йому не вручалось.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 , який приймав участь в режимі відеоконференції, за повторне порушення порядку у залі судового засідання, був видалений головуючим суддею з зали судових засідань.

За клопотанням захисника - адвоката ОСОБА_7 апеляційним судом було забезпечено його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з власних технічних засобів. Під час апеляційного розгляду з технічних причин зі сторони захисника, відеозв`язок унеможливив його участь у судовому засіданні.

Повідомлений належним чином прокурор до судового засідання апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не подавав.

Ураховуючи, що в апеляційній скарзі ОСОБА_6 не ставиться питання про погіршення його становища, судове засідання було продовжено без участі захисника, який з технічних причин не зміг у подальшому приймати участь під час апеляційного розгляду та обвинуваченого, який був видалений за повторне порушення порядку у залі судового засідання.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 331 КПК України передбачено, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.

Зокрема, частиною 3 статті 199 КПК України передбачено, що клопотання прокурора повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

На переконання колегії суддів, в даному випадку суд першої інстанції вищевказаних вимог закону дотримався, перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою, правильно встановив як наявність певних ризиків, так і неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Так, ураховуючи тяжкість інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких умисних корисливих злочинів проти власності, суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 12 років із конфіскацією майна, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним, а також відсутність соціальних зв`язків та наявність у обвинуваченого місця реєстрації на тимчасово окупованій території, продовжує й надалі існувати ризик переховування від суду.

Також, обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, раніше звільнявся з місць позбавлення волі, вчинив дії за які знову обвинувачується у вчиненні умисного корисливого особливо тяжкого злочину через короткий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, не працює, суспільно-корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні корисливого злочину з метою власного збагачення, що в сукупності свідчить про наявність вкрай високого ризику можливості вчинення інших аналогічних корисливих злочинів.

Встановлені ризики є надзвичайно високими, що в сукупності з тяжкістю можливого покарання, яке відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, свідчать про недостатність застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, адже більш м`який запобіжний захід, не здатний забезпечити виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховування від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Даних про такий стан здоров`я особи, щоб унеможливлював продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційному суду не надано.

З приводу доводів обвинуваченого, що йому не було вручено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу, то слід зазначити, що вимоги ст. 331 КПК України зобов`язують суд за наявності клопотань під час судового розгляду розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Як випливає із оскаржуваної ухвали та аудіо - запису судового засідання у суді першої інстанції від 29 серпня 2024 року, прокурором у судовому засіданні було заявлено клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , з зазначенням мотивів заявленого клопотання.

З огляду на заявлене прокурором у судовому засіданні клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , суд першої інстанції зобов`язаний був розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу, навіть, за умови не отримання такого клопотання обвинуваченим.

Крім того, із дослідженого аудіо-запису судового засідання убачається, що ОСОБА_6 зазначав лише про те, що ним не отримано копію клопотання прокурора, разом з тим, обвинувачений не заявляв жодних клопотань про надання йому часу для ознайомлення із заявленим прокурором клопотанням.

В апеляційній скарзі містяться інші аргументи захисту, які не потребують детального аналізу та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні. У цій частині колегія суддів виходить з усталеної практики ЄСПЛ.

Так, хоча §1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна трактувати як необхідність давати детальну відповідь на кожен аргумент. Ступінь застосування цього обов`язку обґрунтовувати рішення можна змінювати залежно від характеру рішення та потрібно визначати з урахуванням обставин конкретної справи (див. рішення у справах «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), від 09.12.1994, §29, Серія A. 303-A, «Хіро Балані проти Іспанії» (Hiro Balani v. Spain), 09.12.1994, §27, Серія A, № 303-B та Гарсіа Руїс (Garcia Ruiz), згадане вище, §26). Тому, відхиляючи апеляцію, апеляційний суд може, в принципі, просто схвалити обґрунтування рішення суду нижчої інстанції (див. рішення у справах «Хелле проти Фінляндії» (Helle v. Finland), від 19.12.1997, §§ 59-60, Звіти про судові рішення та ухвали 1997-VIII, «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, §30, від 27.09.2001, «Степанян проти Вірменії» (Stepanyan v. Armenia), № 45081/04, §35, від 27.10.2009 та «Емель Бойраз» (Emel Boyraz), згадане вище, §74) (рішення «Їлдиз проти Туреччини» (Yildiz v. Turkey), заява № 47124/10, від 27.04.2021, §31).

Отже, у цьому провадженні колегія суддів надала відповіді на всі вагомі аргументи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2024 року, якою продовжено у відношенні ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27 жовтня 2024 року включно, з визначенням розміру застави у сумі 454200 грн., залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4