Номер провадження:1-кп/521/1621/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,, ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м. Одеси обвинувальний акт який надійшов з Одеської обласної прокуратури у кримінальному провадженні за №0001345 від 20.09.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Саки АР Крим, проживаючий до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор», раніше не одноразово судимий, останній раз:

- 25.01.2021 вироком Овідіопольського районного суду Одеської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 , 70 КК України, змінений ухвалою Одеського Апеляційного суду від 28.06.2022 до 3 років позбавлення волі.;

- 03.08.2021 року вироком Київського районного суду м. Одеси за ч. 3 ст. 185 КК до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеса від 31.08.2022 визначено остаточне покарання на підставі ст.70 КК України - 3 роки 5 місяців позбавлення волі, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 321 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Одеса, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 перебуває в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор», раніше не одноразово судимий, останній раз:

- 03.12.2021 року вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 307, ст. 72 ч. 5 КК України, до 6 років позбавлення волі, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, уродженець м. Покровськ, Покровського району, Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , з вищою освітою, одружений, який має неповнолітню дитину 2019 року народження, що має інвалідність, який з 27.06.2024 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації до в/ч НОМЕР_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимий, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 263 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, уродженець м. Одеса Одеської області, з середньою освітою, неодружений, який має неповнолітню дитину 2018 року народження, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_5 , такий що не має судимості у силу ст. 89 КК України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, уродженця м. Одеса, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 , перебуває в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор», раніше не одноразово судимий, останній раз:

- 03.06.2021 року вироком Суворовського районного суду міста Одеси, за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, до 3 років позбавлення волі, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, уродженця м. Одеси, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 , перебуває в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор», раніше не одноразово судимий, останній раз:

- 27.08.2020 вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, 75 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі позбавлення волі з випробувальним терміном на 2 роки, змінений ухвалою Одеського Апеляційного суду від 07.07.2021 до 3 років позбавлення волі, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянина України, уродженця с. Олександрівка Одеського району Одеської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 , проживаючий до затримання за адресою: АДРЕСА_9 , перебуває в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор», раніше не одноразово судимий, останній раз:

- 13.07.2023 вироком Суворовського районного суду м. Одеси за ч. 1 ст. 122 КК України, до 3 років позбавлення волі, в силу ст. 75, 76 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001345 від 20.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 263 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 321 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків передбачених п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора, просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора та усні заперечення на клопотання прокурора сторони захисту, суд вважає, що доцільно задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

На підставі цього, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Прецедентне право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:

-ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /справа Stogmuller против Austria/;

-ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання відправленню правосуддя /справа Stogmuller против Austria/;

-ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /справа Matznetter против Austria/;

-ризик, що особа порушить громадський порядок /справа Letellier против France/.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», п. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Суд, оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, враховуючи принцип презумпції невинуватості, приходить до наступного.

Вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, допитавши обвинуваченого, вислухавши думку учасників судового розгляду, суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, які відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином та кримінальним проступком відповідно, з позбавленням волі за більш тяжке діяння до 10 років.

25.03.2024 року ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду відносно обвинуваченого ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування і обчислюється з моменту обрання, тобто з 25.03.2024 до 30.04.2024 включно, із можливістю внесення застави у розмірі 242 240 гривень та у разі внесення заставі, покладено на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду, окрім необхідності переміщення в більш безпечне місце, в період воєнного стану в Україні або отримання невідкладної медичної допомоги;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

26.04.2024 року ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в умовах тримання Державної установи «Одеський слідчий ізолятор», що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строків досудового розслідування, тобто до 24.06.2024, розмір застави, визначений ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 25.03.2024 залишено без змін у розмірі 242 240 гривень.

20.06.2024 року ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в умовах тримання Державної установи «Одеський слідчий ізолятор», що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 11, в межах строків досудового розслідування, тобто до 30.07.2024, розмір застави, визначений ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 25.03.2024 залишено без змін у розмірі 242 240 гривень.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Підставою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення та кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України відповідно, а також наявність ризиків передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про наявність підстав для продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому за інкримінований злочин, а також наявність ризиків визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Так, ОСОБА_8 згідно зі ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні проступку та тяжкого злочину, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, тобто покарання, яке тягне за собою несприятливі наслідки, а тому підозрюваний, для якого настання вказаних наслідків є небажаним, може вдатися до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні.

На даний час ще не допитані свідки, а також інші обвинувачені, їх анкетні дані та стали відомі ОСОБА_8 під час відкриття матеріалів кримінального провадження, у порядку ст. 290 КПК України. Тим самим, у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, обвинувачений ОСОБА_8 матиме можливість незаконно впливати на вищезазначених осіб, схиляючи до викривлення показів або відмови від їх дачі під час розгляду в суді, тим самим перешкоджаючи у встановленні істини у провадженні та повному і всебічному дослідженні всіх доказів.

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення.

На наявність даного ризику вказує на те, що ОСОБА_8 будучи раніше не одноразово судимим за вчинення умисних злочинів та відбуваючи покарання у ДУ «ОВК №14», що розташована по вулиці Краснова 2а, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та повторно вчинив кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим (ч.2 ст.307 КК України у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років позбавлення волі), вік та стан здоров`я (відомостей про будь-які захворювання що б унеможливлювало застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим не надано), відсутністю міцних соціальних зав`язків, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий.

Тобто, у даному випадку, враховуючи положення ст. 183 КПК України, є виправданим застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вважаю, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, враховуючи неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів приходжу до висновку, що відносно ОСОБА_8 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК, оскільки застава має забезпечити виконання підозрюваним/обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави при невиконанні цих обов`язків.

Керуючись вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи суму застави як альтернативного запобіжного заходу враховуються обставини кримінального правопорушення, його мотив та тяжкість, особа та матеріальний стан обвинуваченого, за такого суд вважає, що застава в розмірі 80 /вісімдесят/ розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 /двісті сорок дві тисячі двісті сорок/ гривень 00 коп. визначена ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25.03.2024 року - слід залишити без змін, на думку суду здатна забезпечити виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків, гарантуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного та не є для нього завідомо непомірною.

Окрім того, в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків передбачених п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора, просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора та усні заперечення на клопотання прокурора сторони захисту, суд вважає, що доцільно задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

На підставі цього, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Прецедентне право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:

-ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /справа Stogmuller против Austria/;

-ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання відправленню правосуддя /справа Stogmuller против Austria/;

-ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /справа Matznetter против Austria/;

-ризик, що особа порушить громадський порядок /справа Letellier против France/.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», п. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Суд, оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, враховуючи принцип презумпції невинуватості, приходить до наступного.

Вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, допитавши обвинуваченого, вислухавши думку учасників судового розгляду, суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, які відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином та кримінальним проступком відповідно, з позбавленням волі за більш тяжке діяння до 10 років.

09.07.2024 року ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду відносно підозрюваного ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування і обчислюється з моменту обрання, тобто з 09.07.2024 до 30.07.2024 включно, із можливістю внесення застави у розмірі 60 560 гривень та у разі внесення заставі, покладено на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Підставою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 , кримінальних правопорушень та кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України відповідно, а також наявність ризиків передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про наявність підстав для продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому за інкримінований злочин, а також наявність ризиків визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Так, ОСОБА_10 згідно зі ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, тобто покарання, яке тягне за собою несприятливі наслідки, а тому підозрюваний, для якого настання вказаних наслідків є небажаним, може вдатися до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні.

На даний час стороною обвинувачення встановленні та допитані свідки, а також інші обвинувачені, їх анкетні дані та стали відомі ОСОБА_10 під час відкриття матеріалів кримінального провадження, у порядку ст. 290 КПК України. Тим самим, у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, обвинувачений ОСОБА_10 матиме можливість незаконно впливати на вищезазначених осіб, схиляючи до викривлення показів або відмови від їх дачі під час розгляду в суді, тим самим перешкоджаючи у встановленні істини у провадженні та повному і всебічному дослідженні всіх доказів.

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення.

На наявність даного ризику вказує на те, що ОСОБА_10 будучи раніше не одноразово судимим за вчинення умисних злочинів та перебуваючи на обліку Пересипського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області за вироком від 13.07.2023 Суворовського районного суду м. Одеси за ч. 1 ст. 122 КК України, до 3 років позбавлення волі, в силу ст. 75, 76 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та повторно вчинив кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим (ч.2 ст.307 КК України у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років позбавлення волі), вік та стан здоров`я (відомостей про будь-які захворювання що б унеможливлювало застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим не надано), відсутністю міцних соціальних зав`язків, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий.

Тобто, у даному випадку, враховуючи положення ст. 183 КПК України, є виправданим застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вважаю, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, враховуючи неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів приходжу до висновку, що відносно ОСОБА_10 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК, оскільки застава має забезпечити виконання підозрюваним/обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави при невиконанні цих обов`язків.

Керуючись вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи суму застави як альтернативного запобіжного заходу враховуються обставини кримінального правопорушення, його мотив та тяжкість, особа та матеріальний стан обвинуваченого, за такого суд вважає, що застава в розмірі 20 /двадцять/ розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень визначена ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09.07.2024 року - слід залишити без змін, на думку суду здатна забезпечити виконання ОСОБА_10 покладених на нього обов`язків, гарантуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного та не є для нього завідомо непомірною.

Окрім того, в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків передбачених п.3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора, просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора та усні заперечення на клопотання прокурора сторони захисту, суд вважає, що доцільно задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

На підставі цього, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Прецедентне право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:

-ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /справа Stogmuller против Austria/;

-ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання відправленню правосуддя /справа Stogmuller против Austria/;

-ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /справа Matznetter против Austria/;

-ризик, що особа порушить громадський порядок /справа Letellier против France/.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», п. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Суд, оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, враховуючи принцип презумпції невинуватості, приходить до наступного.

Вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, допитавши обвинуваченого, вислухавши думку учасників судового розгляду, суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 321 КК України, які відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином та кримінальним проступком відповідно, з позбавленням волі за більш тяжке діяння до 10 років.

09.07.2024 року ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», в межах строків досудового розслідування, тобто до 30.07.2024 року без визначення розміру застави.

Підставою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 321 КК України відповідно, а також наявність ризиків передбачених п.п.3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про наявність підстав для продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому за інкримінований злочин, а також наявність ризиків визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

Наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: незаконно впливати на обвинувачених та свідків у вказаному кримінальному провадженні, у тому числі серед засуджених ДУ «ОВК №14».

Наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: запобігти спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, що пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів на території ДУ «ОВК №14», у яких він обвинувачується.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим (за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 321 КК України у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років позбавлення волі), вік та стан здоров`я (відомостей про будь-які захворювання що б унеможливлювало застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим не надано), відсутністю міцних соціальних зав`язків, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий.

Тобто, у даному випадку, враховуючи положення ст. 183 КПК України, є виправданим застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вважаю, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, враховуючи неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів приходжу до висновку, що відносно ОСОБА_4 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК, оскільки застава має забезпечити виконання підозрюваним/обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави при невиконанні цих обов`язків.

Суд враховує положення ч. 3 ст. 183 КПК, відповідно до якої застава, як альтернативний запобіжний захід визначається обов`язково в ухвалі при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом з тим, не може не враховуватись така обставина, як правовий статус особи у відношенні якої застосовується запобіжний захід. Так у даному випадку, ОСОБА_4 є засудженим і відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Підозрюється у вчиненні нового правопорушення, будучи засудженим. Таким чином, встановлені виключні обставини, які не узгоджуються з вимогами закону та які показують, що підстав для застосування застави не має, оскільки особа не має статусу звичайного громадянина, а ньому вже встановлені певні обмеження у праві на свободу.

На думку суду, застосування застави у даному випадку буде не тільки не розумною, але й помилковою дією, оскільки при такому порядку речей, може існувати думка, що при внесені застави особу можливо звільнити з-під варти, що буде прямим порушенням закону та вироку суду, яким особа засуджена до покарання у вигляді позбавлення волі.

Таким чином, задля убезпечення можливості створення умов для зловживань і порушень закону, суд приймає рішення про не застосування застави у даному випадку для ОСОБА_4 , як альтернативного запобіжного заходу.

Окрім того, в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків передбачених п.3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора, просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора та усні заперечення на клопотання прокурора сторони захисту, суд вважає, що доцільно задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

На підставі цього, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Прецедентне право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:

-ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /справа Stogmuller против Austria/;

-ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання відправленню правосуддя /справа Stogmuller против Austria/;

-ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /справа Matznetter против Austria/;

-ризик, що особа порушить громадський порядок /справа Letellier против France/.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», п. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Суд, оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, враховуючи принцип презумпції невинуватості, приходить до наступного.

Вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, допитавши обвинуваченого, вислухавши думку учасників судового розгляду, суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, ч. 3 ст. 321 КК України, ч. 1 ст. 309 КК України, які відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином та кримінальним проступком відповідно, з позбавленням волі за більш тяжке діяння до 10 років.

09.07.2024 року ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду відносно обвинуваченого ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», в межах строків досудового розслідування, тобто до 30.07.2024 року, без визначення розміру застави.

Підставою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 , кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 307 КК України, ч. 3 ст. 321 КК України, ч. 1 ст. 309 КК України, а також наявність ризиків передбачених п.п.3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про наявність підстав для продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому за інкримінований злочин, а також наявність ризиків визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

Наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: на даний час стороною обвинувачення встановленні та допитані свідки, а також інші обвинувачені, їх анкетні дані та стали відомі ОСОБА_9 під час відкриття матеріалів кримінального провадження, у порядку ст. 290 КПК України, які надають викривальні покази щодо обвинуваченого, вказує на наявність ризику, що у разі продовження утримання підозрюваного у Державній установі «ОВК №14», ОСОБА_9 матиме можливість незаконно впливати на них, схиляючи до викривлення показів або відмови від їх дачі в суді, тим самим перешкоджаючи у встановленні істини у провадженні та повному і всебічному дослідженні всіх доказів.

Наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_9 будучи засудженим за вчинення умисного корисливого злочину, в тому числі за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та відбуваючи покарання у ДУ «ОВК №14».

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим (за ч. 2 ст. 307 КК України, ч. 3 ст. 321 КК України, ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років позбавлення волі), вік та стан здоров`я (відомостей про будь-які захворювання що б унеможливлювало застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим не надано), відсутністю міцних соціальних зав`язків, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий.

Тобто, у даному випадку, враховуючи положення ст. 183 КПК України, є виправданим застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вважаю, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, враховуючи неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів приходжу до висновку, що відносно ОСОБА_9 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК, оскільки застава має забезпечити виконання підозрюваним/обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави при невиконанні цих обов`язків.

Суд враховує положення ч. 3 ст. 183 КПК, відповідно до якої застава, як альтернативний запобіжний захід визначається обов`язково в ухвалі при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом з тим, не може не враховуватись така обставина, як правовий статус особи у відношенні якої застосовується запобіжний захід. Так у даному випадку, ОСОБА_9 є засудженим і відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Обвинувачується у вчиненні нового правопорушення, будучи засудженим. Таким чином, встановлені виключні обставини, які не узгоджуються з вимогами закону та які показують, що підстав для застосування застави не має, оскільки особа не має статусу звичайного громадянина, а ньому вже встановлені певні обмеження у праві на свободу.

На думку суду, застосування застави у даному випадку буде не тільки не розумною, але й помилковою дією, оскільки при такому порядку речей, може існувати думка, що при внесені застави особу можливо звільнити з-під варти, що буде прямим порушенням закону та вироку суду, яким особа засуджена до покарання у вигляді позбавлення волі.

Таким чином, задля убезпечення можливості створення умов для зловживань і порушень закону, суд приймає рішення про не застосування застави у даному випадку для ОСОБА_9 , як альтернативного запобіжного заходу.

Окрім того, в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків передбачених п.3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора, просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора та усні заперечення на клопотання прокурора сторони захисту, суд вважає, що доцільно задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

На підставі цього, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Прецедентне право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:

-ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /справа Stogmuller против Austria/;

-ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання відправленню правосуддя /справа Stogmuller против Austria/;

-ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /справа Matznetter против Austria/;

-ризик, що особа порушить громадський порядок /справа Letellier против France/.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», п. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Суд, оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, враховуючи принцип презумпції невинуватості, приходить до наступного.

Вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, допитавши обвинуваченого, вислухавши думку учасників судового розгляду, суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2,3 ст. 307 КК України, ч. 4 ст. 321 КК України, які відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином та кримінальним проступком відповідно, з позбавленням волі за більш тяжке діяння до 10 років.

09.07.2024 року ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду відносно обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», в межах строків досудового розслідування, тобто до 30.07.2024 року.

Підставою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінальних правопорушень за ч. 2,3 ст. 307 КК України, ч. 4 ст. 321 КК України, а також наявність ризиків передбачених п.п.3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про наявність підстав для продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому за інкримінований злочин, а також наявність ризиків визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

Наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: на даний час стороною обвинувачення встановленні та допитані свідки, а також інші обвинувачені, їх анкетні дані та стали відомі ОСОБА_5 під час відкриття матеріалів кримінального провадження, у порядку ст. 290 КПК України, які надають викривальні покази щодо обвинуваченого, вказує на наявність ризику, що у разі продовження утримання підозрюваного у Державній установі «ОВК №14», ОСОБА_5 матиме можливість незаконно впливати на них, схиляючи до викривлення показів або відмови від їх дачі в суді, тим самим перешкоджаючи у встановленні істини у провадженні та повному і всебічному дослідженні всіх доказів.

Наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 будучи засудженим за вчинення злочину пов`язаним з незаконним обігом наркотичних засобів за ч.2 ст.307 КК України та відбуваючи покарання у ДУ «ОВК №14».

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим (за ч. 2,3 ст. 307 КК України, ч. 4 ст. 321 КК України у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років позбавлення волі), вік та стан здоров`я (відомостей про будь-які захворювання що б унеможливлювало застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим не надано), відсутністю міцних соціальних зав`язків, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий.

Тобто, у даному випадку, враховуючи положення ст. 183 КПК України, є виправданим застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вважаю, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, враховуючи неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів приходжу до висновку, що відносно ОСОБА_5 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК, оскільки застава має забезпечити виконання підозрюваним/обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави при невиконанні цих обов`язків.

Суд враховує положення ч. 3 ст. 183 КПК, відповідно до якої застава, як альтернативний запобіжний захід визначається обов`язково в ухвалі при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом з тим, не може не враховуватись така обставина, як правовий статус особи у відношенні якої застосовується запобіжний захід. Так у даному випадку, ОСОБА_5 є засудженим і відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Обвинувачується у вчиненні нового правопорушення, будучи засудженим. Таким чином, встановлені виключні обставини, які не узгоджуються з вимогами закону та які показують, що підстав для застосування застави не має, оскільки особа не має статусу звичайного громадянина, а ньому вже встановлені певні обмеження у праві на свободу.

На думку суду, застосування застави у даному випадку буде не тільки не розумною, але й помилковою дією, оскільки при такому порядку речей, може існувати думка, що при внесені застави особу можливо звільнити з-під варти, що буде прямим порушенням закону та вироку суду, яким особа засуджена до покарання у вигляді позбавлення волі.

Таким чином, задля убезпечення можливості створення умов для зловживань і порушень закону, суд приймає рішення про не застосування застави у даному випадку для ОСОБА_5 , як альтернативного запобіжного заходу.

Окрім того, в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_7 строком на 2 місяці, посилаючись на наявність ризиків передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора, просили обрати більш домашній арешт у певний період часу.

Вислухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора та усні заперечення на клопотання прокурора сторони захисту, суд вважає, що доцільно задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, виходячи з наступних підстав.

Вивчивши клопотання та матеріали, заслухавши підозрюваного, а також вислухавши думку прокурора, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до ОСОБА_7 , є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2,3 ст. 307 КК України, ч. 4 ст. 321 КК України, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами та, з позбавленням волі за більш тяжке діяння до 10 років.

01.02.2024 року ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 30.03.2024 року.

29.03.2024 року ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси продовжено строк покладених на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 обов`язків, визначених ухвалою від 01.02.2024 року слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси, в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.04.2024 року.

26.04.2024 року ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси продовжено строк покладених на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 обов`язків, визначених ухвалою від 01.02.2024 року слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси, в межах строку досудового розслідування, тобто до 24.06.2024 року.

20.06.2024 року ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси продовжено строк покладених на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 обов`язків, визначених ухвалою від 01.02.2024 слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси, в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.07.2024 року.

Підставою продовження запобіжного заходу у цілодобового домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 ,, кримінальних правопорушень за ч. 2,3 ст. 307 КК України, ч. 4 ст. 321 КК України, а також наявність ризиків передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а метою досягнення дієвості цього провадження, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 7 ст. 42 КПК України, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати іншим чином, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Так, ОСОБА_7 згідно зі ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, тобто покарання, яке тягне за собою несприятливі наслідки, а тому підозрюваний, для якого настання вказаних наслідків є небажаним, може вдатися до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні. Оскільки ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України, на даний час органом досудового розслідування не встановлено всі обставини правопорушення, не встановленні всі свідки та очевидці вчинення ним зазначених кримінальних правопорушень. Тим самим, у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, підозрюваний матиме можливість незаконно впливати на вищезазначених осіб, схиляючи до викривлення показів або відмови від їх дачі під час проведення досудового розслідування та в суді, тим самим перешкоджаючи у встановленні істини у провадженні та повному і всебічному дослідженні всіх доказів.

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так, під час досудового розслідування не встановлено всіх осіб причетних до вчинення даного кримінального правопорушення, зокрема хто є постачальником наркотичного засобу, хто є замовником, а також не встановлено всіх співучасників, тому перебуваючи під запобіжним заходом не пов`язаним з триманням під вартою останній може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом повідомлення вищезазначеним фігурантів про хід, форми та методи досудового розслідування, що негативно вплине на досудове розслідування, призведе до ухилення винних осіб від кримінальної відповідальності.

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення. На наявність даного ризику вказує на те, що ОСОБА_7 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, у якому підозрюється у зв`язку з тим, що після вчинення першого епізоду ОСОБА_7 не зупинився та продовжив вчиняти злочини.

Крім цього, у ОСОБА_7 немає постійного офіційного місця роботи та доходів, крім того є підстави вважати, що ОСОБА_7 отримував дохід у зв`язку з своєю протиправною діяльністю, а саме збуту заборонених в цивільному обігу наркотичних засобів.

Таким чином, на думку суду продовження строку застосування запобіжний захід у вигляді домашнього арешту спроможній належним чином забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 42 КПК України та запобігти вищенаведеним ризикам.

Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, також були перевірені слідчим суддею при обрані вказаного запобіжного заходу. Будь які обставини на час розгляду вказаного клопотання не змінились.

Отже, продовжуючи строк застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд вважає, що це може забезпечити належним чином контроль за місцем проживання. Обов`язки які покладаються на підозрюваного зможуть забезпечити належну поведінку останнього. Підстав для застосування більш суворого запобіжного заходу під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд також враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватою (за ч. 2,3 ст. 307 КК України, ч. 4 ст. 321 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років), вік та стан здоров`я підозрюваного (у віці 45 років), наявність постійного місця мешкання (мешкає в м. Одесі) офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність постійного джерела доходів та можливості забезпечувати утримання інших осіб, раніше не судимого на підставі пункту 8 статті 89 КК України.

Таким чином, суд вважає, що є всі підстави для продовження терміну тримання під домашнім арештом підозрюваного.

Окрім того, в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 2 місяці, посилаючись на наявність ризиків передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник не заперечували проти клопотання прокурора.

Вислухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора та усні заперечення на клопотання прокурора сторони захисту, суд вважає, що доцільно задовольнити клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, виходячи з наступних підстав.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 263 КК України, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами та, з позбавленням волі за більш тяжке діяння до 12 років.

01.02.2024 року ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду ОСОБА_17 відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30.03.2024, із можливістю внесення застави у розмірі 242 240 гривень та у разі внесення заставі, покладено на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду, окрім необхідності переміщення в більш безпечне місце, в період воєнного стану в Україні або отримання невідкладної медичної допомоги;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Підозрюваного ОСОБА_6 02.02.2024 року звільнено з-під варти, після внесення застави визначеною ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси.

28.03.2024 року ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси продовжено строк покладених на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 обов`язків, визначених ухвалою від 01.02.2024 року слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси, в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.04.2024 року.

26.04.2024 року ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси продовжено строк покладених на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 обов`язків, визначених ухвалою від 28.03.2024 року слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси, в межах строку досудового розслідування, тобто до 24.06.2024 року.

20.06.2024 року ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси продовжено строк покладених на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 обов`язків, визначених ухвалою від 01.02.2024 року слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси, в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.07.2024 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а метою досягнення дієвості цього провадження, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 7 ст. 42 КПК України, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 та ч. 1 ст. 177 КПК України: спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Так, ОСОБА_6 згідно зі ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за вчинення яких, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, тобто покарання, яке тягне за собою несприятливі наслідки, а тому підозрюваний, для якого настання вказаних наслідків є небажаним, може вдатися до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні. На даний час стороною обвинувачення встановленні та допитані свідки, а також інші обвинувачені, їх анкетні дані та стали відомі ОСОБА_6 під час відкриття матеріалів кримінального провадження, у порядку ст. 290 КПК України. Тим самим, у разі не продовження строку покладених обов`язків на підозрюваного, останній матиме можливість незаконно впливати на вищезазначених осіб, схиляючи до викривлення показів або відмови від їх дачі в суді, тим самим перешкоджаючи у встановленні істини у провадженні та повному і всебічному дослідженні всіх доказів.

Встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, а тому на даний час продовжує існувати обґрунтована потреба у продовженні строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 , з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Беручи до уваги те, що вказані обставини обґрунтовують неможливість запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, які на даний час не зменшилися, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, суд вважає за доцільне продовжити строк дії обов`язків визначених ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 01.02.2024 року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 176, 179, 183, 181, 199, 314, 316, 369, 371, 372, КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали суду щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , становить 60 /шістдесят днів/ і обчислюється з моменту ухвалення, тобто з 23.09.2024 року.

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 21.11.2024 року.

Розмір застави визначений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 25.03.2024 року що становить 80 /вісімдесят/ розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 /двісті сорок дві тисячі двісті сорок/ гривень залишити без змін.

Застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), до сплину терміну тримання під вартою, призначення платежу обов`язково зазначати інформацію про ухвалу суду, який обрав заставу, міру запобіжного заходу, прізвище, ім`я, по-батькові обвинуваченого.

У разі внесення застави ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з-під варти звільнити.

Роз`яснити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що у разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, на нього покладаються обов`язки, визначені ухвалою суду.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 наступні обов`язки:

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування зі свідками.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання вказаних обов`язків застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали суду щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , становить 60 /шістдесят днів/ і обчислюється з моменту ухвалення, тобто з 23.09.2024 року.

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 21.11.2024 року.

Розмір застави визначений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 09.07.2024 року що становить 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 01.01.2024 року 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень залишити без змін.

Застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), до сплину терміну тримання під вартою, призначення платежу обов`язково зазначати інформацію про ухвалу суду, який обрав заставу, міру запобіжного заходу, прізвище, ім`я, по-батькові обвинуваченого.

У разі внесення застави ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з-під варти звільнити.

Роз`яснити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що у разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, на нього покладаються обов`язки, визначені ухвалою суду.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою прокурора, слідчого судді та суду;

- не відлучатись із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання вказаних обов`язків застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали суду щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 60 /шістдесят днів/ і обчислюється з моменту ухвалення, тобто з 23.09.2024 року.

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 21.11.2024 року.

Розмір застави не визначати.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали суду щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , становить 60 /шістдесят днів/ і обчислюється з моменту ухвалення, тобто з 23.09.2024 року.

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 21.11.2024 року.

Розмір застави не визначати.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали суду щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , становить 60 /шістдесят днів/ і обчислюється з моменту ухвалення, тобто з 23.09.2024 року.

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 21.11.2024 року.

Розмір застави не визначати.

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за його місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 наступні обов`язки:

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_5 , окрім необхідності переміщення до укриття під час сигналу тривоги в період воєнного стану в Україні або отримання невідкладної медичної допомоги;

- прибувати за кожною вимогою до прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Строк дії ухвали суду становить 2 /два/ місяці, і обчислюється з моменту оголошення ухвали, тобто з 23.09.2024 року.

Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 23.11.2024 року.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом покласти на співробітників ВП за місцем мешкання обвинуваченого.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк дії встановлених відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обов`язків визначених ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 01.02.2024 року, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатись за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого суді, прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Строк дії ухвали суду становить 2 /два/ місяці, та припиняє свою дію 23.11.2024 року.

Виконання ухвали та контроль за поведінкою підозрюваного, на якого покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на орган досудового розслідування.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали направити для виконання співробітникам Державної установи «Одеський слідчий ізолятор»

Суддя: ОСОБА_1