КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4982/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 липня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бабинці Бородянського р-ну, Київської області, українки, громадянки України, заміжньої, з вищою освітою, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні № 0000007, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 січня 2024 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 липня 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000007, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 січня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Встановлено для підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборону залишати місце проживання, а саме: квартиру АДРЕСА_2 цілодобово.

Визначено для підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за їх першою вимогою;

- не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- утримуватися від поза процесуального спілкування зі свідком ОСОБА_10 до завершення досудового розслідування;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду закордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Строк дії ухвали про перебування підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом встановлено в межах строку досудового розслідування тривалістю 2 (два) місяці з моменту затримання, тобто до 02 вересня 2024 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покладено на слідчого у кримінальному провадженні, а з моменту надходження справи до суду - на прокурора.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 липня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, а у разі, якщо суд прийме рішення про необхідність застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_7 , застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з цілодобовим домашнім арештом.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необгрунтованою, оскільки слідчим суддею не були взяті до уваги докази та аргументи сторони захисту, не були досліджені документи, додані до письмових пояснень, в той же час стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя міг обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з цілодобовим домашнім арештом. Однак, слідчим суддею не було всебічно проведено аналіз ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких мало істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. Зокрема, слідчим суддею не було всебічно проведено аналіз документів, поданих стороною захисту, які підтверджують відсутність намірів ОСОБА_7 ухилятися від розслідування і суду чи перешкоджати кримінальному провадженню, а саме те, що ОСОБА_7 має визначене місце постійного проживання та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями про реєстрацію особи; має стійкі соціальні зв`язки, зокрема: перебуває у шлюбі із ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 08.07.1995 року; має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 17.11.2007; також має на утриманні повнолітнього сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зараз навчається; має на праві приватної власності квартиру за адресою: АДРЕСА_3 ; має 11 років вислуги на державній службі в Оболонській районній в місті Києві державній адміністрації; має вищу освіту та неодноразові відзнаки заохочення. Так, зокрема, остання була заохочена Подякою Київського міського голови за сумлінну працю, бездоганне виконання службових обов`язків, високий професіоналізм.

Підозрювана позитивно характеризується за основним місцем роботи у Оболонській районній м. Києва державній адміністрації, що підтверджується характеристикою, виданою заступником Голови Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_14 ; раніше не судима та не притягувалася до кримінальної відповідальності; зобов`язується з`являтися за вимогою органу досудового розслідування, прокурора чи суду.

Крім того, ОСОБА_7 визнала в судовому засіданні свою провину та готова співпрацювати з органом досудового розслідування.

Скаржник наголошує, що слідчим суддею не було враховано стійкі соціальні зв`язки підозрюваної, наявність у неї постійного місця проживання, утримання неповнолітнього та повнолітнього синів, наявність постійного місця роботи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи підозрюваної ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити її з наведених у ній підстав, доводи прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000007, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 січня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

02 липня 2024 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

02 липня 2024 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

04 липня 2024 року старший слідчий слідчого відділу Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваної ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000007, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 січня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 липня 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000007, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 січня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Встановлено для підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборону залишати місце проживання, а саме: квартиру АДРЕСА_2 цілодобово.

Визначено для підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за їх першою вимогою;

- не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- утримуватися від поза процесуального спілкування зі свідком ОСОБА_10 до завершення досудового розслідування;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Строк дії ухвали про перебування підозрюваної ОСОБА_7 під домашнім арештом встановлено в межах строку досудового розслідування тривалістю 2 (два) місяці з моменту затримання, тобто до 02 вересня 2024 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покладено на слідчого у кримінальному провадженні, а з моменту надходження справи до суду - на прокурора.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 вказаного кримінального правопорушення підтверджується наявними у матеріалах судового провадження доказами.

Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини інкримінованих їй дій, дані про особу підозрюваної, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1-5 ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється.

На переконання колегії суддів, з урахуванням наявних у справі матеріалів, вищевказані висновки слідчого судді є правильними.

Зокрема, оцінюючи доведеність наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду), колегія суддів виходить із того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна. Таким чином, знаючи про тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчиненим нею злочином ОСОБА_7 може переховуватись від органу досудового розслідування та в подальшому від суду.

Наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України (знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення) зумовлено тим, що санкція ч.3 ст. 368 КК України, передбачає конфіскацію майна, а отже існує ризик того, що підозрювана ОСОБА_7 може сховати майно, яке їй належить та яке в подальшому може бути конфісковане.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні), вбачається із того, що підозрювана ОСОБА_7 та свідок у кримінальному провадженні раніше знайомі, мають контакти один одного, тому існують підстави вважати, що підозрювана може незаконно впливати на свідка ОСОБА_10 шляхом вмовляння чи залякування. Крім цього, у вказаному кримінальному провадженні на даний час не допитані співробітники відділу контролю за благоустроєм Оболонської РДА, а також інші особи, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження. Враховуючи, що вказані особи та ОСОБА_7 є раніше знайомими особами, деякі співробітники відділу контролю за благоустроєм Оболонської РДА є підпорядкованими ОСОБА_7 особами, існують підстави вважати, що підозрювана може незаконно впливати шляхом вмовляння чи залякування на вищезазначених осіб, а також на інших свідків у кримінальному провадженні з метою схиляння останніх до надання неправдивих показань та надавати їм вказівки.

Наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (перешкоджання кримінальному провадженню), є доведеним, оскільки на даний час перевіряються відомості щодо залучення інших осіб до вчинення злочину, які могли сприяти його вчиненню, та встановлюються інші особи, які могли бути співучасниками. Крім того, в ході досудового розслідування на даний час не встановлене повне коло свідків, тому існує ризик того, що ОСОБА_7 може перешкодити органу досудового розслідування у встановленні таких осіб та перешкоджати у подальшому їх допиті.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинення іншого кримінального правопорушення), обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється, та вчинити інші кримінальні правопорушення, пов`язані із одержанням неправомірної вигоди, керуючись корисливими мотивами.

Таким чином, врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , ступінь суспільної небезпеки та його наслідки, суворість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватості, конкретні обставини інкримінованих їй дій та дані про особу підозрюваної, врахувавши процесуальну поведінку останньої, слідчий суддя на час розгляду клопотання дійшов правильного висновку про можливість застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід є пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення, у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та запобігти встановленим в ході апеляційного розгляду ризикам переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється.

З наведених підстав, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді та не убачає підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого або застосуванні щодо підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, оскільки, на переконання колегії суддів, станом на день розгляду слідчим суддею клопотання саме такий запобіжний захід був достатнім стримуючим засобом, та здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 зазначеного злочину.

Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на причетність підозрюваної до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, оцінки належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій та наявність або відсутність у його діях складу інкримінованого злочину, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Викладені в апеляційній скарзі захисника доводи про недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

При цьому, доводи апелянта про те, що підозрювана не вчиняла спроб переховуватись від слідства, впливати на свідків, та не ухилялася від виконання покладених на неї обов`язків, має чоловіка та дітей, також має у власності нерухоме майно, зареєстроване місце проживання, позитивно характеризується за місцем роботи, самі по собі не забезпечують впевненості у належній процесуальній поведінці підозрюваної у випадку застосування щодо неї більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт.

Посилання апелянта на те, що слідчим суддею належним чином не перевірено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, спростовуються змістом оскаржуваної ухвали.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 липня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4