Справа 303/6993/24
№ 1-кп/303/558/24
У Х В А Л А

17 вересня 2024 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

провівши відкрите підготовче судове засідання в залі суду м. Мукачеві, та розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому, у кримінальному провадженні №000888, внесеному до ЄРДР 07.07.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3

- захисника (адвоката) ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

У С Т А Н О В И В:

22 серпня 2024 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області для розгляду по суті, надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 185, ч.4 ст.186 КК України, з доданими до нього реєстром матеріалів досудового розслідування, розпискою підозрюваного та його захисника про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого застосовано у вигляді тримання під вартою з 20.07.2024 року строком на 60 днів.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений підтримав клопотання прокурора та не заперечував проти закриття кримінального провадження з вказаних підстав.

Потерпілий, не виявив бажання бути присутнім під час судового провадження, про що подав суду відповідну заяву.

Заслухавши позиції сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для закриття кримінального провадження з огляду на таке.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке мало місце 13 липня 2024 року, за обставин, зазначених в обвинувальному акті, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 560,00 гривень.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (закон №3886-ІХ).

Згідно вказаного Закону внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом викладення статті 51 КУпАП в новій редакції, якою визначено відповідальність за дрібну крадіжку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (станом на 2024 рік від 757 до 3028 гривень), що свідчить про збільшення порогу кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, визначеної положенням статті 185 КК України.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 січня 2021 року у справі № 306/7567/12, вказала, що за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті 5 КК України. Згідно із частиною першою цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили діяння до набрання законом чинності.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною третьою ст. 479-2 КПК України встановлено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав свою згоду на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні крадіжки на суму меншу ніж 3028,00 гривень, надав згоду на закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд зазначає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню шляхом закриття кримінального провадження.

У підготовчому судовому засіданні не встановлено перешкод призначення судового розгляду в частині обвинувачення ОСОБА_7 за ч.4 ст.186 КК України, підстави для прийняття рішення, передбаченого п 1-4 ч.2 ст.314 КПК України, відсутні.

Прокурор вважає за можливе призначити судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні, інші особи, які беруть участь в судовому засіданні, не заперечили.

Разом з цим, прокурор подав суду клопотання про продовження запобіжного заходу, застосованого ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 липня2024 року до ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні.

Клопотання прокурора мотивовано тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальнго правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України - грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднаний з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких. Пред`явлене обвинувачення ОСОБА_3 за ч.4 ст.186 КК України, обґрунтовується сукупністю здобутих в ході досудового розслідування доказів у межах даного кримінального провадження. ОСОБА_3 раніше притягався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини проти власності, не став на шлях виправлення, такі обставини, дають стороні обвинувачення підстави стверджувати, що обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи на волі може продовжити злочинну діяльність, що вказує на наявність ризику передбаченого п. 5) ч.1 ст. 177 КПК України. Усвідомлення тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_3 у випадку визнання його винним, може спонукати обвинуваченого до вчинення дій, спрямованих на перешкоджання повному і об`єктивному судовому провадженню, що вказує на наявність, ризиків, передбачених: п.1), п.2), п.3), п.4) ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, потерпілу; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення. Наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не втратили своєї актуальності на даний час, оскільки судовий розгляд триває, свідки та обвинувачений та потерпіла не допитані, дає підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Дієвість застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, убезпечує від настання ризиків, тому прокурор не вбачає підстав для застосування менш суворого запобіжного заходу.

Обвинувачений та його захисник-адвокат ОСОБА_5 , заперечили проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У своєму запереченні захисник обвинуваченого посилався на те, що прокурором не доведено можливість впливу його підзахисного на свідків у даному кримінальному провадженні, наміру обвинуваченого ОСОБА_3 переховуватися від суду чи перешкоджати кримінальному провадженню, а тому вважає, що ризики перестали існувати. У зв`язку з таким, просив застосувати до його підзахисного менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши позицію прокурора з приводу заявленого клопотання, думку обвинуваченого, його захисника та позиції інших учасників судового розгляду, дослідивши клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав:

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 23 липня 2023 року, ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 185, ч.4 ст.186 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до абзацу другого частини 3 статті 331 КПК України, до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України (ч.2 ст.331 КПК України).

Судом встановлено, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зв`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів щодо обвинувачених, суд бере до уваги п.2 ч.4 ст.183 КПК України та враховує те, що згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 інкриміновано умисний тяжкий злочини, за які передбачена відповідальність виключно у виді позбавлення волі, а отже він усвідомлює неминучість покарання, що може спонукати його впливати на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні з метою зміни ними показів та переховуватись від суду, перешкоджати судовому провадженню. Суд приходить до переконання, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, з визначенням розміру застави, не в змозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 та виконання ними процесуальних рішень суду.

Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченому на більш м`який, а тому клопотання захисника з цього приводу не підлягають задоволенню.

Суд вважає, що продовження строку утримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Відтак, є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому строк тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів.

Керуючись: ст. 176 - 179, 193, 314, ч.3 ст.315, 316, 371, 372 , 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення ч.4 ст.185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні в частині обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України, на 14:00 годин 23 вересня 2024 року в приміщенні Мукачівського міськрайонного суду по вул. Літуна Андрія, 13-а в м. Мукачеві (зал судових засідань).

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, застосованого (ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 липня 2024 року), відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України, - задоволити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, застосованого (ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 липня2024 року) відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України, строком на 60 днів, тобто по 15 листопада 2024 року, включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі внесення ним застави у визначеному розмірі він підлягає звільненню з-під варти і з того моменту буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися із місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням ухвали в частині запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Судовий розгляд кримінального провадження буде проводитися суддею одноособово у закритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати: прокурора (відповідно до ч.2 ст.37 КПК України), доставити обвинуваченого ОСОБА_3 (який утримуються під вартою в Закарпатському УВП № 9 м. Ужгород), викликати захисника, потерпілих.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та його захиснику негайно після її оголошення та направити учасникам судового провадження для відому.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в частині застосування запобіжного заходу в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня проголошення.

Головуючий ОСОБА_10