ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 жовтня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

10.10.2024 до Вищого антикорупційного суду надійшла вищевказана скарга на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка підставі протоколу автоматичного визначення слідчого судді була передана на розгляд слідчого судді ОСОБА_1 .

1.Зміст поданої скарги

У своїй скарзі ОСОБА_3 вказує, що 08.10.2024 ним особисто на електронну адресу Національного антикорупційного бюро України направлено заяву про вчинення членом Вищої ради правосуддя ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого статтею 368-5 КК України.

При цьому, заявник переконаний, що відомості, які містяться в його заяві від 08.10.2024 є такими, що відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 214 КПК України, а вказані у ній обставини можуть свідчити про вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Однак, в порушення вимог ст. 214 КПК України, відомості за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені, що, на думку заявника, свідчить про порушення його прав.

Вказане, на переконання ОСОБА_3 , свідчить про невиконання вимог статті 214 КПК України, а тому він звернувся із цією скаргою до Вищого антикорупційного суду, у якій просить зобов`язати уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за його заявою та розпочати досудове розслідування, про що повідомити його шляхом направлення на електронну пошту: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань через 24 години після такого внесення.

2.Позиція учасників судового засідання

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, однак у своїй скарзі просив розглядати її за його відсутності, вимоги викладені у ній підтримав.

Представник Національного антикорупційного бюро України, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, про поважність причин неприбуття не повідомив.

Керуючись положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу за відсутності скаржника ОСОБА_3 та представника органу, бездіяльність уповноваженої особи якого оскаржується, оскільки це не є перешкодою для розгляду відповідної скарги.

3.Мотиви та оцінка слідчого судді

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Вищезазначена бездіяльність виникає у зв`язку з невиконанням слідчим, дізнавачем чи прокурором передбаченого ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язку внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, і таким чином розпочати проведення досудового розслідування за відповідними фактами.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом п.4 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення).

Вказані положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, має бути критерієм внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.

З наведених положень вбачається, що слідчий та прокурор хоча і не проводять до моменту внесення відомостей у ЄРДР перевірку обставин, викладених у заяві, однак аналізує її зміст, і саме ця інформація дає змогу визначити, чи містить заява достатньо відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, внесенню до ЄРДР в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Саме такий механізм початку досудового розслідування надає кожній особі право заявляти про їх вчинення та очікувати, що за відповідними фактами буде розпочате розслідування, водночас забезпечує можливість здійснювати досудове розслідування виключно за фактами вчинення кримінальних правопорушень та захищає інших осіб від необґрунтованого кримінального переслідування та процесуального примусу.

Вказане узгоджується з практикою Верховного Суду, який у своїх постановах наголошує на такому:

(1) «... якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ...» (постанова ККС ВС від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18);

(2) «… слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР» (постанова ККС ВС від 30.09.2021 у справі № 556/450/18).

З урахуванням викладеного, бездіяльність, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

З поданої скарги та долученої до неї заяви вбачається, що ОСОБА_3 порушує питання про необхідність внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за фактом ймовірного незаконного збагачення члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_4 .

Так, за твердженням заявника, 12.02.2019 дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_5 укладала інвестиційний договір N?1103/130 на купівлю двокімнатної квартири у м. Києві за 1 607 310,62 гривень та сплачує кошти у повному обсязі. Разом з тим, заявник посилаючись на відомості, які нібито містяться в деклараціях ОСОБА_4 , стверджує, що в особистій власності дружини останнього не було законно набутих активів для придбання вказаного об`єкту нерухомості.

Більше того, заявник вказує, що у протягом 2024 року рідна тітка ОСОБА_4 - ОСОБА_6 набула у власність чотири об`єкти нерухомості у м. Львові загальна вартість яких перевищує 150 000 доларів США. При цьому, заявник зауважує, що ОСОБА_6 все життя пропрацювала в податковій, а з 2014 року отримує пенсію у розмірі 15 000 гривень на місяць, тобто об`єктивно не мала змоги накопичити необхідну суму коштів для придбання такого дороговартісного майна.

Вказане, на думку заявника, свідчить, що ОСОБА_6 є лише номінальною власницею вказаного майна, а насправді воно належить ОСОБА_4 , а тому в діях останнього вбачаються ознаки складу кримінального провадження, передбаченого статтею 368-5 КК України.

Водночас, у ході аналізу поданої заяви та скарги, слідчим суддею не встановлено відомостей, які могли б об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення вказаного кримінального правопорушення, а заявником не наведено будь-яких вагомих обставин, існування яких обґрунтовує необхідність початку досудового розслідування.

У поданій заяві відсутні конкретні відомі заявнику обставини вчинення членом Вищої ради правосуддя ОСОБА_4 , які б містили хоча б загальні ознаки об`єктивної сторони злочину, відповідальність за який передбачена статтею 368-5 КК України, а саме - за набуття особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, активів, вартість яких більше ніж на шість тисяч п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян перевищує її законні доходи.

Натомість, у заяві висловлене абстрактне припущення про ймовірне вчинення протиправних дій, яке заявник робить, ґрунтуючись виключно на власному уявленні про рівень матеріального забезпечення особи. При цьому, слідчий суддя відзначає, що до заяви не долучено жодного доказу на підтвердження висловлених заявником припущень, що об`єктивно унеможливлює здійснення належної перевірки їх обґрунтованості та достовірності. З огляду на це, сумнівним видається твердження заявника про відсутність у вказаних осіб законних джерел походження коштів необхідних і достатніх для придбання нерухомого майна. За відсутні будь-якого документального підтвердження описаних заявником обставин, слідчий суддя позбавлений можливості встановити хоча б приблизний рівень фінансового забезпечення вказаних осіб, факт наявності між ними родинних зв`язків, придбання чи перебування у їх власності об`єктів нерухомості тощо.

Слідчий суддя вважає, що самих лише припущень заявника недостатньо для висновку про наявність ознак тяжкого корупційного кримінального правопорушення, тим більше, такі припущення не можуть бути підставою для початку досудового розслідування. У даному випадку невиправданим є застосування механізму кримінального переслідування та процесуального примусу для дослідження інформації, зазначеної у поданій заяві.

Керуючись ст. 214, 303-304, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

1.Скаргу представника ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,- залишити без задоволення.

2.Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду впродовж п`яти днів з дня її оголошення.

3.Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1