печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Громадської організації «Спілка Співвласників «СЯЙВО» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000163 від 01.06.2023,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Громадської організації «Спілка Співвласників «СЯЙВО» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000163 від 01.06.2023, що накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/43060/23-к від 10.10.2023, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :03:005:0012, площею 9,8004 га, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231), та заборону державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам), виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, районним державним адміністраціям, на території яких знаходиться майно чи зареєстровані юридичні особи, яким воно належить, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, вчиняти реєстраційні дії стосовно вищевказаного майна.

Мотивуючи подане клопотання, заявник вказує, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано, невмотивовано, оскільки земельна ділянка не є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, відсутні дані, які б підтверджували, що вищевказане майно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Арешт земельної ділянки унеможливлює використання її за цільовим призначенням та перешкоджає Громадській організації «Спілка Співвласників «СЯЙВО» виконувати статутні завдання, у тому числі щодо продовження виконання будівельних робіт.

У судове засідання заявник не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Від представника Громадської організації «Спілка Співвласників «СЯЙВО» адвокат ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд клопотання у її відсутності, вимоги підтримує, просить задовольнити.

Прокурор/слідчий в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомлено, заяви, клопотання чи письмові заперечення на адресу суду не надходили.

Відповідно до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на вказані положення закону, враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим ухвалити рішення по суті клопотання у відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наявних доказів.

Вивчивши клопотання, дослідивши додані матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для постановленння відповідного процесуального рішення, дійшов такого висновку.

Установлено, що Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесене до ЄРДР за № 0000163 від 01.06.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюють прокурори Київської обласної прокуратури.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.10.2023, справа № 757/43060/22, провадження № 1-кс-36366/23 задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку про наявність у заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Обґрунтовуючи подане клопотання заявник вказує, що у вищезгаданій ухвалі не вказано за яким саме критерієм земельна ділянка з кадастровим номером :03:005:0012, площею 9,8004 га, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231), є речовим доказам у даному кримінальному провадженні, тому вважає, що жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що вищевказане нерухоме майно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за вищевказаної кваліфікацією, не вбачається.

Також зазначає про відсутність у постанові про визнання речовими доказами достатнього обґрунтування, а також в доданих до клопотання прокурора матеріалах будь-яких доказів на підтвердження того, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КПК України, тому вважає, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:005:0012, площею 9,8004 га, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231), не є речовим доказам у даному кримінальному провадженні, а відтак накладення арешту на неї не допускається.

Обґрунтовуючи клопотання заявник зазначає, що арешт майна перешкоджає законній господарській діяльності Громадській організації «Спілка Співвласників «СЯЙВО» посилаючись на таке.

Громадська організація «Спілка Співвласників «СЯЙВО» є добровільною організацією, створеною на основі єдності інтересів членів Організації, яка діє на засадах рівноправності членів, самоврядування, законності та гласності для реалізації мети та завдань, передбачених Статутом. Основною метою діяльності Організації є задоволення та захист соціальних, економічних та інших спільних інтересі її членів (учасників), пов`язаних із організацією забудови земельних ділянок, будівництва будинків садибного типу, електромережі, каналізації, водопостачання та телеорганізації та території земельних ділянок, також з благоустроєм та охороною будинків.

Громадська організація є непідприємницькою неприбутковою організацією. Головними напрямами та завданнями Організації є: сприяти членам організації у пошуку земельних ділянок, побудови дачних та житлових будинків, а також у задоволенні інтересів своїх членів; сприяти будівництву в усіх його видах і формах шляхом реалізації, а також підтримки проектів та ініціатив, що сприяють його розвитку; участь у залученні інвестицій для здійснення своїх цілей та завдань, а також розвитку співробітництва з громадськими та іншими структурами; сприяти організації фінансування проектів, програм, що відповідають цілям та завданням організації. Для досягнення проголошених завдань та напрямів діяльності Організації: представляє та захищає свої законні інтереси та законні інтереси своїх учасників у державних та громадських органах; залучає до виконання робіт пов`язаних з виконанням статутних завдань Організації кваліфікованих спеціалістів, організації; залучає до Організації нових учасників, створює відокремлені підрозділи, а також інші структури та зміцнює матеріально-технічну базу Організації; має право виступати засновником громадських спілок, товариств та підприємств, а також укладати договори про співпрацю з іншими громадськими формуваннями.

На підставі розпорядження голови Обухівської райдержадміністрації від 16.11.2004 № 739 «Про укладення договору оренди земельної ділянки з Громадською організацією «Спілка Співвласників «СЯЙВО», розпорядження голови Київської облдержадміністрації від 12.11.2004 за № 825 «Про надання в оренду земельної ділянки», 26.11.2004 між Київською обласною державною адміністрацією та Громадською організацією «Спілка Співвласників «СЯЙВО» був укладений Договір оренди земельної ділянки від 26.11.2004, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим номером 330; номер запису про інше речове право: 49079252 від 23.01.2023 (далі- Договір оренди) (згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права: індексний номер витягу 321253879; дата, час формування 27.01.2023.).

Згідно з п. З розпорядження голови Київської облдержадміністрації від 12.11.2004 за № 825 «Про надання в оренду земельної ділянки» земельну ділянку віднесено до земель житлової та громадської забудови.

Згідно з п. п. 1.1., 2.1. вищевказаного договору земельна ділянка, яка знаходиться в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району Київської області, передається в оренду для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд. Строк дії договору - 49 років. Загальна площа складає - 9800 кв.м.

26.11.2004 сторонами підписано Акт приймання-передачі земельної ділянки.

Довідкою Обухівського районного відділу Київської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» при Державному комітеті України по земельних ресурсах від 18.11.2004 присвоєно кадастровий номер :03:005:0012.

Відповідно до Умов Договору оренди Орендар зобов`язаний здійснювати діяльність на орендованій земельній ділянці згідно з умов Договору та чинного законодавства України.

Орендар належно виконує зобов`язання щодо внесення орендної плати.

Орендарем з метою виконання умов договору на здійснення будівництва на вказаній земельній ділянці було отримано Будівельний паспорт на Нове будівництво садибного будинку на території Української територіальної АДРЕСА_1 , місцезнаходження земельної ділянки - :03:005:0012 (реєстраційний номер: 03/22 від 17.02.2023 року; реєстраційний номер у СДЕССБ: ВР01: НОМЕР_1 ). Орендарем подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованого Державною інспекцією архітектури та містобудування України 20.02.2023 за реєстраційним номером: ІУ10.

Однак, накладений арешт на земельну ділянку, унеможливлює використання її за цільовим призначенням та перешкоджає Громадській організації «Спілка Співвласників «СЯЙВО» виконувати статутні завдання, у тому числі щодо продовження виконання будівельних робіт, задоволення інтересів її членів щодо пошуку інвестицій.

Крім того, на виконання рішення двадцять шостої сесії восьмого скликання Української міської ради № 94 від 13.04.2023, Громадською організацією «Спілка Співвласників «СЯЙВО» розроблено технічну документацію з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки Української міської ради, що перебуває в оренді Громадської організації «Спілка Співвласників «СЯЙВО» для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Української міської ради Обухівського району Київської області, що складає 30 075357,76 грн, яка подана на розгляд та затвердження Української міської ради. Вказана технічна документація з нормативно-грошової оцінки, затверджена та введена в дію рішенням тридцять сьомої сесії восьмого скликання Української міської ради від 08.02.2024 № 56. Ураховуючи зазначене вище, сторони Договору оренди земельної ділянки зобов`язані внести зміни до його умов щодо оплати в силу п.п. 2.3.8. та 4 Договору оренди.

Ураховуючи вищевказані зміни та умови ст. 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону, Сторони зобов`язані провести відповідні реєстраційні дії у державного реєстратора.

Однак, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.10.2023, справа № 757/43060/23-к, заборонено державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але невиключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам), виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, районним державним адміністраціям на території яких знаходиться майно чи зареєстровані юридичні особи, яким воно належить, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, вчиняти реєстраційні дії стосовно вищевказаного майна, що в свою чергу порушує законні інтереси територіальної громади та членів організації, обмежує права Громадської організації «Спілка Співвласників «СЯЙВО» щодо здійснення господарської діяльності, адже Сторони Договору фактично позбавлені виконувати повноваження, якими наділені згідно закону та договору.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти росії» від 06.11.2008, де вказувалися порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 у справі «Бакланов проти російської федерації», Постанови Європейського Суду від 24.03.2005 у справі «Фрізен проти російської федерації», судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Як убачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.10.2023, при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання у органу досудового розслідування були достатні підстави вважати, що нерухоме майно є предметом кримінального правопорушення, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є забезпечення збереження майна як речових доказів.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені частиною третьою статті 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22.09.1994, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21.02.1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Незважаючи на те, що досудове розслідування здійснюється протягом тривалого проміжку часу, стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об`єктивні підстави для накладення арешту на вказане майно, яке перебуває у користуванні (володінні) заявника. Підозра посадовим особам заявника не пред`явлена, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стороною обвинувачення не надано суду допустимих, в розумінні статті 86 КПК України, доказів, що вказують про прямий, або опосередкований зв`язок заявника з обставинами, які є предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а також відсутні підстави відповідальності заявника за незаконні дії третіх осіб.

Версія органу досудового розслідування, що майно, на яке накладено арешт, відповідає ознакам, визначеним статтею 98 КПК України, тобто відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні № 0000163 від 01.06.2023, належним чином не досліджена та не підтверджена допустимими, в розумінні статті 86 КПК України, доказами, а спростована наданими доказами в обґрунтування скасування арешту майна.

Саме по собі винесення слідчим постанови про визнання речовим доказом не спростовує цих обставин і не може слугувати підставою для подальшого позбавлення власника майна вільно користуватися ним.

Ураховуючи вказане, підстав вважати, що існує правова підстава для арешту земельної ділянки, що перебуває у користуванні (володінні) заявника взагалі спростовується, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не надав слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника майном, яке на підставі договору передано йому у користування, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1-35, 98, 167, 170-174, 379 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Громадської організації «Спілка Співвласників «СЯЙВО» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000163 від 01.06.2023 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10.10.2023 у справі № 757/43060/23-к, провадження 1-кс-36366/23, а саме земельну ділянку з кадастровим номером :03:005:0012, площею 9,8004 га, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231) та заборону державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам), виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, районним державним адміністраціям, на території яких знаходиться майно чи зареєстровані юридичні особи, яким воно належить, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, вчиняти реєстраційні дії стосовно вищевказаного майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1