Справа № 463/8484/24
Провадження № 1-кс/463/8104/24
У Х В А Л А

про відмову у скасуванні арешту майна

04 листопада 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника - ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в режимі відеоконференції клопотання представника власника майна ОСОБА_5 - ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0000018 від 28.08.2024 року, за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.199, ч.2 ст.15 ч.2 ст.199, ч.2 ст.15 ч.3 ст.199, ч.3 ст.199 КК України,

в с т а н о в и в :

представник власника майна ОСОБА_5 - ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 03.10.2024 року у кримінальному провадженні за № 0000018 від 28.08.2024 року.

Клопотання мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 03.10.2024 року у справі № 463/8484/24, накладено арешт на майно, яке 25.09.2024 року було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку у транспортному засобі марки «ВМW 750I», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2016 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , яким фактично користується ОСОБА_7 та який на праві власності належить ОСОБА_5 , а саме: автомобіль марки «ВМW 750I», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2016 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (серія НОМЕР_3 ); ключі від автомобіля марки «ВМW 750I», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2016 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права користування, розпорядження та відчуження.

Вважає, що дана ухвала є необґрунтованою та невмотивованою, ухвалена з порушенням вимог кримінального процесуального кодексу України, відповідно арешт підлягає скасуванню. Зазначає, що він надав вищевказаний автомобіль, яким розпоряджається за довіреністю, з метою правомірної підприємницької діяльності для оплатного користування ОСОБА_7 . В подальшому, ОСОБА_7 повідомив, що автомобіль віддав на ремонт, після чого зв`язок з останнім було втрачено. Внаслідок чого він звернувся до поліції із заявою про викрадення автомобіля. 30.09.2024 року зв`язавшись із СТО на якій перебував автомобіль, він дізнався, що автомобіль було вилучено. Вважає, що автомобіль було вилучено незаконно, накладення арешту на вказане майно є безпідставним, оскільки порушує права власника на вільне володіння та розпоряджання майном. При цьому зазначає, що обшук у транспортному засобі та його вилучення відбулося без участі його власника чи уповноваженої ним особи, а клопотання про арешт майна подано не уповноваженою на те процесуальною особою, поза межами строку визначеного ч.5 ст.171 КПК України. Вважає, що такі дії органу досудового розслідування призвели до надмірного втручання у право власності заявника, яка не має жодного відношення до кримінального провадження, а тому будь-які докази, які б підтверджували потребу у подальшому збережені арешту відсутні. Враховуючи наведене, просить скасувати накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 03.10.2024 року у справі № 463/8484/24 арешт на автомобіль марки «ВМW 750I», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2016 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (серія НОМЕР_3 ); ключі від автомобіля марки «ВМW 750I», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2016 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 та повернуто його власнику.

Представник заявника - ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав наведених у такому, просить клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні відносно клопотання заперечив, зазначивши, що арешт на майно накладено обґрунтовано, що підтверджується також ухвалою Львівського апеляційного суду від 22.10.2024 року, якою залишено в силі ухвалу слідчого судді від 03.10.2024 року про накладення арешту на майно. Транспортний засіб марки «ВМW 750I», свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу та ключі від нього, постановою детектива визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. На даний час в органу досудового розслідування потреба у збереженні арешту на майно не відпала, така продовжує існувати, оскільки із автомобілем не проведено всіх необхідних слідчих та процесуальних дій, а тому, просить відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, матеріали клопотання про арешт майна, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчим суддею встановлено, що детективами Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 28.08.2024 року, за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.199, ч.2 ст.15 ч.2 ст.199, ч.2 ст.15 ч.3 ст.199, ч.3 ст.199 КК України.

Зазначене кримінальне провадження відкрито за наступних встановлених органом досудового розслідування підстав. ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 маючи умисел на придбання, зберігання, перевезення, з метою збуту та збут підроблених грошей (іноземної валюти) всупереч Закону України «Про валюту і валютні операції», у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та обставин, але не пізніше 13.08.2024 року, придбали підроблені грошові кошти (іноземної валюти), а саме долари США. В подальшому, з метою протиправного особистого збагачення, вирішили організувати незаконне зберігання, перевезення, з метою збуту та збут вищевказаних підроблених грошей, шляхом здійснення обміну їх на національну валюту - гривня в пунктах обміну валют, а також під приводом купівлі б/в техніки.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 03.10.2024 року, накладено арешт на майно, яке 25.09.2024 року було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку у транспортному засобі марки «ВМW 750I», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2016 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , яким фактично користується ОСОБА_7 та який на праві власності належить ОСОБА_5 , а саме: автомобіль марки «ВМW 750I», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2016 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (серія НОМЕР_3 ); ключі від автомобіля марки «ВМW 750I», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2016 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права користування, розпорядження та відчуження.

Слідчий суддя постановляючи ухвалу про накладення арешту на дане майно виходив з того, що таке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, є засобами вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди та може бути використане як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів та забезпечення завдань кримінального провадження.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні на даний час триває, підозрюваним повідомлено про підозри.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 22.10.2024 року, залишено без змін ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 03.10.2024 року про накладення арешту на майно. Постановляючи дану ухвалу та перевіряючи законність рішення слідчого судді, колегія суддів Львівського апеляційного суду встановила, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання детектива про накладення арешту на майно. Слідчим суддею правильно встановлено те, що стороною обвинувачення доведено існування підстав та розумних підозр вважати, що таке майно може бути доказом вчинення кримінальних правопорушень. Тому, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі вказаного майна, забезпечення збереження речових доказів, в тому числі знаряддя вчинення кримінальних правопорушень, детективом було подано клопотання про арешт майна. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою безумовне скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено не було.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу на те, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді та клопотання про скасування арешту майна, яке розглядається, є аналогічними за своїм змістом та викладені з одними і тими ж мотивами. Інших мотивів та доказів, які б не досліджувались судом та які б підтверджували необґрунтованість накладеного арешту або ж відсутність потреби у подальшому збереженні арешту майна, матеріали клопотання не містять.

Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування на даний час триває, в межах кримінального провадження органом досудового розслідування проводяться слідчі та процесуальні дії.

Потреба у збереженні арешту майна цілком доведена органом досудового розслідування, її законність перевірено судом апеляційної інстанції, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для збереження арешту майна.

Таким чином, представником заявника не доведено необґрунтованість подальшого застосування арешту майна. Так, обставини, на які покликається сторона заявника у судовому засіданні не знайшли своє повного підтвердження, оскільки не доведені достатніми належними та допустимими доказами, які б не піддавались сумніву. Матеріали клопотання про накладення арешту на майно, містять відомості, які на думку слідчого судді можуть переконати особу, яка не зацікавлена у результатах розгляду цієї справи (об`єктивний спостерігач) у тому, що було вчинено кримінальні правопорушення. Покликання на те, що накладений арешт є неправомірним втручанням у право власності власника майна не знайшло свого підтвердження, оскільки при накладенні такого враховано «справедливий баланс» між інтересом суспільства та вимогами щодо захисту фундаментальних прав власника майна. Окрім того, накладення арешту на майно не припиняє права власності особи та інших майнових прав, а лише тимчасово обмежує їх.

Більше того, матеріали клопотання свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Беручи до уваги наведене вище, а також те, що на даний час існує об`єктивна необхідність у застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, який застосовано обґрунтовано, так як досудове розслідування вказаного кримінального проводження триває, проводяться слідчі та процесуальні дії, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст.170, 171, 173, 174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_5 - ОСОБА_3 про скасування арешту майна - автомобіля марки «ВМW 750I», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2016 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (серія НОМЕР_3 ); ключі від автомобіля марки «ВМW 750I», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2016 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , у кримінальному провадженні за № 0000018 від 28.08.2024 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1