Справа № 487/1282/22
Номер провадження № 1-кп/488/99/24

У Х В А Л А

18.07.2024 року

Корабельний районний суд міста Миколаєва

в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника малолітньої потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 156, ч.4 ст.152 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

18.07.2024 р. у судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обгрунтування свого клопотання прокурор посилається на існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Представник потерпілої неповнолітньої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 клопотання прокурора підтримала.

Сторона захисту проти клопотання прокурора заперечувала. Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 , посилаючись на тривале перебування обвинуваченого під вартою, а відтак втрату ризиками, які ставляться ОСОБА_8 , своєї актуальності, допит судом всіх свідків і потерпілої особи, вважала, що підстав для задоволення клопотання прокурора немає.

Обвинувачений суду також показав, що стан його здоров`я за час перебування під вартою погіршився, а ризики прокурора не є доведеними.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає за доцільне продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, виходячи із наступного:

судом встановлено, що ОСОБА_8 , відповідно до обвинувального акту, обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, один з них особливо тяжкий насильницький злочин, за який передбачено покарання від 10 до 15 років позбавлення волі (ч.4 ст.152 КК України), а також у вчиненні тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років (ч. 2 ст. 156 КК України).

Тяжкість покарання, що може бути призначене ОСОБА_8 у разі доведеності висунутого обвинувачення, істотно впливає на оцінку ризиків переховування від суду, на що скеровує і усталена практика ЄСПЛ (рішення ЄСПЛ від 20.05.2020 р. у справі Москаленко проти України, від 26.07.2001 р. у справі Ілійков проти Болгарії).

Інкриміновані злочини вчинено обвинуваченим за обтяжчуючих обставин - відносно малолітньої особи.

Поміж іншого, репутація обвинуваченого, який не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та родини не має, офіційно не працевлаштований, не має стабільного легального джерела прибутку та стійких соціальних зв`язків, або інших чинників, які б утримували його від втечі, також дає підстави суду дійти висновку про доведеність ризику можливого переховування ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення покарання, яке йому загрожує, у разі доведення вини.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_8 вчиняв кримінальні правопорушення відносно онуки чоловіка своєї матері неодноразово та систематично, що вказує на схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень сексуального характеру щодо неповнолітніх.

Таким чином, у суду є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_8 може ухилитися від суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Приймаючи до уваги, що відомості про те, що зазначені ризики припинили своє існування, суду не представлені, очевидних ознак їх зменшення також не вбачається, а також враховуючи, що судове провадження до спливу терміну тримання обвинуваченого під вартою не завершено, використовуючи практику Європейського суду з прав людини щодо виправдання тримання під вартою за наявності справжніх інтересів суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості у данному випадку переважають над принципом поваги до особистої свободи, суд погоджується з доводами прокурора про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

З огляду на наведені прокурором доводи, суд дійшов висновку про доведеність заявлених ризиків та підстав, що вказують на неможливість запобігти даним ризикам з обранням іншого виду запобіжного заходу.

Суд дійшов висновку, що клопотання прокурора є обгрунтованим та підлягає задоволенню, в тому числі, і щодо строку, на який сторона обвинувачення просить продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_8 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, суд відхиляє доводи обвинуваченого щодо стану його здоров`я, який перешкоджає його подальше перебування в умовах СІЗО, оскільки суду не представлено доказів щодо неможливості перебування обвинуваченого під вартою за станом здоров`я, із відповіді на запит суду від медичної частини СІЗО, таких обставин судом не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст. 176-178, 183, 331, КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 60 (шістдесяти) діб, а саме до 16.09.2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3