Справа № 373/202/23
Провадження № 1-кп/373/40/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судових засідань: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

учасники кримінального провадження: прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; законний представник потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , потерпілі: ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 ; захисник ОСОБА_13 , обвинувачений ОСОБА_14 ;

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження (кримінальні провадження № 0000007 від 04.01.2023 та 0000059 від 14.02.2023) за обвинуваченням

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Вінинці Переяслав-Хмельницького району Київської області, українця, громадянина України, з середньою неповною освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; засудженого 09.12.2020 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, до позбавлення волі на строк 6 років 10 місяців, звільненого по відбуттю строку покарання; 03.12.2021 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки; 15.09.2023 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу, що становить 17000 грн; вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15.02.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України, зміненого ухвалою Київського апеляційного суду від 03.04.2024, із застосуванням ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців, непрацюючого;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.01.2023 приблизно о 18:00 год ОСОБА_14 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , де в нього виник словесний конфлікт з ОСОБА_11 .

У подальшому, без відриву у часі, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_14 , виник злочинний умисел на вчинення суспільно-небезпечного діяння, спрямованого на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , тобто на спричинення шкоди здоров`ю іншій особі. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо допускаючи їх настання, ОСОБА_14 наніс ОСОБА_11 близько 10 ударів кулаком правої руки в ліву частину голову, в район обличчя та шиї.

Згідно висновку експерта № 3 від 05.01.2023 у ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця лівої лобно-скроневої ділянки, які могли утворитись від дії тупого предмету, індивідуальні характеристики якого не відобразились. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, 03.01.2023 приблизно о 18:00 год ОСОБА_14 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , де в нього виник словесний конфлікт з ОСОБА_11 .

В цей час в ході нанесення ОСОБА_14 тілесних ушкоджень ОСОБА_11 між ними знаходилась малолітня донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була налякана та постійно кричала та плакала. З метою вгамувати плач малолітньої ОСОБА_9 в ОСОБА_14 виник злочинний умисел на вчинення суспільно-небезпечного діяння, спрямованого на заподіяння тілесних ушкоджень малолітній ОСОБА_9 , тобто на спричинення шкоди здоров`ю іншій особі. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільні наслідки та свідомо допускаючи їх настання, наніс близько двох ударів по лівій частині обличчя малолітній ОСОБА_9 , яка від отриманих ударів втратила свідомість.

Згідно з висновком експерта № 4 від 05.01.2023 у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна в лівій щічній ділянці, синець на нижній повіці лівого ока з переходом на виличну ділянку із забійною раною на його тлі.

Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, індивідуальні і характерні властивості яких не відобразились. Виявлене садно в лівій щічній ділянці має ознаки легкого тілесного ушкодження, за критерієм тривалості розладу здоров`я згідно з Правилами судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Виявлений синець нижньої повіки лівого ока з переходом на виличну ділянку із забійною раною на його тлі мають ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я за критерієм тривалості розладу здоров`я (більше 6 діб, але не більше 21 дня) згідно з Правилами судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Встановлено, що ОСОБА_14 був засудженим 03.12.2021 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 21.12.2022 приблизно о 10 год ОСОБА_14 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні магазину в нього виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману. ОСОБА_14 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, почав розмову з приводу генератора, запевнивши ОСОБА_12 , що він може допомогти йому у пошуках генератора, тим самим увійшов в довіру до потерпілого ОСОБА_12 .

Після цього, 22.12.2022 приблизно о 10:30 год ОСОБА_14 прийшов до місця проживання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_1 , та усвідомлюючи протиправний та незаконний характер своїх дій, шляхом обману ОСОБА_12 повідомив останньому, що знайшов генератор та подовжувач, які загалом коштуватимуть 11000 грн. ОСОБА_12 , будучи введеним в оману та будучи завіреним в порядності ОСОБА_14 , передав останньому кошти в розмірі 5500 грн, які йому належали, в якості завдатку за генератор та подовжувач 100 метрів, які ОСОБА_14 обіцяв привезти після даної зустрічі.

У подальшому ОСОБА_14 домовленість не виконав та генератор із подовжувачем ОСОБА_12 не привіз, а отриманими від ОСОБА_12 грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв останньому майнову шкоду в розмірі 5500 грн.

Обвинувачений ОСОБА_14 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 190 КК України, не визнав та відмовився давати показання.

Суд уважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 190 КК України, в повному обсязі за наведених вище обставин доводиться сукупністю взаємопов`язаних та узгоджених між собою доказів, а саме: показаннями потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , представленими стороною обвинувачення письмовими доказами.

Потерпіла ОСОБА_11 показала в судовому засіданні про події, які відбулись 03.01.2024 за місцем її проживання у житловому будинку по АДРЕСА_1 . Цього дня, приблизно о 19 год вона почула звук від «сильного» стуку в двері будинку, її син ОСОБА_17 пішов у напрямку до дверей веранди будинку, вона почула відповідь «Свої, відчиняй» на запитання сина «Хто там?», після чого двері почали виламуватсь. Вона разом з чоловіком ОСОБА_10 та донькою ОСОБА_18 вийшли на веранду будинку, де чоловік ОСОБА_10 намагався відчинити двері, що були зіпсовані разом із замком. Вона просила чоловіка ОСОБА_10 не відкривати двері, так як впізнала голос раніше знайомого ОСОБА_14 , який кричав та вимагав відчинити двері. Чоловік потерпілої ОСОБА_10 відкрив двері на веранді будинку, після чого супроводжуючий ОСОБА_14 , незнайомий їй раніше чоловік ( ОСОБА_16 ) притиснув ОСОБА_10 до стінки будинку, а ОСОБА_14 зайшов у будинок. Потерпіла ОСОБА_11 з дітьми, серед яких була донька ОСОБА_18 , відразу втікли до будинку, зачинивши внутрішні двері між верандою та будинком. Ці двері не мали замка, а тому ОСОБА_14 зміг проникнути в будинок. Син ОСОБА_17 , уникаючи ОСОБА_14 , втік до своєї бабусі, яка проживає через дорогу неподалік в іншому будинку. ОСОБА_14 у будинку цілеспрямовано, на її думку, наніс їй ряд ударів з розмаху правою рукою в ліву частину обличчя протягом кількох хвилин. Вона, намагаючись уникнути подальших побоїв, відступала назад, а тому удари ОСОБА_14 припадали в різні частини голови з лівої сторони. В цей момент донька ОСОБА_18 знаходилась між ними та плакала, ОСОБА_14 кілька разів вдарив її доньку ОСОБА_18 по обличчю. Незнайомий їй раніше чоловік ( ОСОБА_16 ) також проник до будинку та намагався словесно заспокоїти ОСОБА_14 , після чого ці особи вийшли з будинку.

Опитана судом малолітня потерпіла ОСОБА_9 , в присутності законного представника ОСОБА_10 та психолога ОСОБА_19 , у судовому засіданні повідомила про відомі їй обставини, що відбулись за місцем її проживання із матір`ю ОСОБА_11 . Вона впізнала обвинуваченого ОСОБА_14 як раніше незнайомого їй чужинця на ім`я « ОСОБА_20 », який проник у будинок, «вночі» бив її по обличчю, в область лівого ока. Вона перебувала у матері на руках, указаний чоловік наніс удар «рукавичкою»-«рукою», після чого вона та її матір ОСОБА_11 вигнали цього чоловіка з будинку.

Потерпілий ОСОБА_12 показав, що йому знайомомий ОСОБА_14 , у матері якого купляв молочні продукти. 21.12.2022 у магазині в АДРЕСА_1 до нього підійшов ОСОБА_14 , спитавши чи цікавить придбання генератора, подовжувача за «привабливою» ціною. ОСОБА_14 повідомив, що закривається станція технічного обслуговування, обладнання якого продається за помірними цінами. Потерпілий ОСОБА_12 зацікавився пропозицією ОСОБА_14 у зв язку з відключеннями електроенергії, домовившись про зустріч на наступний день для передачі авансу за товари. 22.12.2023 приблизно об 11 год потерпілий ОСОБА_12 біля будинку за місцем свого проживання у с. Вінинці зустрівся з ОСОБА_14 , якому передав грошові кошти в розмірі 5500 грн, свідком чого була теща ОСОБА_15 . ОСОБА_14 при отриманні грошових коштів запевнював його у доставці товарів через кілька годин. За минуванням часу ОСОБА_12 обіцяні ОСОБА_14 товари не отримані, останній не повернув грошових коштів. Цивільний позов ним не подавався, просить призначити обвинуваченому ОСОБА_14 покарання відповідно до вимог закону.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_12 доводиться їй зятем, знає сім`ю ОСОБА_14 , з батьками ОСОБА_14 перебувала в приязних відносинах. 22.12.2022 приблизно об 11:00 год ОСОБА_14 розмовляв з ОСОБА_12 надворі поблизу будинку за спільним місцем проживання ОСОБА_12 та ОСОБА_15 по АДРЕСА_1 . ОСОБА_12 повідомив їй у будинку про те, що він домовився з ОСОБА_14 про купівлю генератора вартістю 11000 грн, а також те, що ОСОБА_14 треба передати завдаток у розмірі 5500 грн. Вона вийшла надвір з будинку та повідомила ОСОБА_14 про те, що йому не будуть даватись гроші, на що ОСОБА_14 відповів, що без грошей йому ніхто не видасть генератор, завірив у своїх діях та наявністю документів на генератор, поверненням з товаром через кілька годин. ОСОБА_12 при свідкові передав ОСОБА_14 5500 грн купюрами по 500 грн. Цього ж дня, приблизно о 15 год вона дзвонила ОСОБА_14 , який повідомив по телефону, що буде через півгодини, а потім з ним не було зв`язку. Вона зробила висновок, що ОСОБА_14 ошукав її та ОСОБА_12 , оскільки грошові кошти не повернуті, відшкодування не було.

Допитаний судом свідок ОСОБА_10 пояснив, що проживає разом зі своєю дружиною ОСОБА_11 , донькою ОСОБА_18 ( ОСОБА_21 ) та сином ОСОБА_22 (Потупою) по АДРЕСА_1 . На початку січня 2023 року раніше знайомі йому особи ОСОБА_14 та чоловік під псевдонімом « ОСОБА_23 » ( ОСОБА_16 ) увечері намагались увійти до житлового будинку за вказаною адресою за місцем проживання ОСОБА_10 . Він відкривав двері, проте їх не запрошував. Указані чоловіки зайшли до коридору будинку, ОСОБА_16 утримував його. ОСОБА_14 побіг у кімнату, де знаходилась дружина ОСОБА_11 з донькою ОСОБА_18 . ОСОБА_14 кілька разів ударив дружину ОСОБА_11 кулаком правої руки в область обличчя, донька знаходилась поблизу та плакала. ОСОБА_14 також вдарив кулаком доньку Ангеліну в область обличчя, де в подальшому біля лівого вуха була виявлено кров та викликалась швидка медична допомога. Свідок указав про відсутність причин для конфлікту між дружиною ОСОБА_11 та ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_16 показав, що вживав разом зі знайомим йому ОСОБА_14 алкогольні напої у АДРЕСА_1 у січні 2023 року, дату не уточнив. Одного дня увечері його проводив до місця проживання ОСОБА_14 , який на вулиці недовго поспілкувався з якимось чоловіком, після чого на вулиці вони розійшлись. Стверджує, що в його присутності ОСОБА_14 не мав конфліктів з іншими людьми. Свідок повідомив про розлади пам`яті, може не пам`ятати події тижневої давності. Відповів, що перед судовим засіданням на нього ніхто не впливав, у ході досудового розслідування справи відносно ОСОБА_14 давав показання, зміст яких не пам`ятає.

Судом безпосередньо досліджені у судовому засіданні такі письмові докази, а саме:

- протокол проведення слідчого експерименту від 16.01.2023 з додатком, складений старшим дізнавачем СД ВП № 1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_24 , зі змісту якого вбачається відтворення потерпілою ОСОБА_11 подій 03.01.2023 у вечірній час у житловому будинку за її місцем проживання разом з чоловіком ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаний час вона почула шум на вулиці, її син вийшов на веранду та спитав «Хто прийшов?», на що відповіли два чоловіки ОСОБА_14 та ОСОБА_16 про те, що їм потрібен чоловік ОСОБА_10 , син відповів про те, що батька немає вдома, а чоловіки почали бити в двері та ОСОБА_16 схопив чоловіка ОСОБА_10 за руку та відтягнув його до кухні. ОСОБА_14 зайшов до зали будинку, потерпіла ОСОБА_11 намагалась виштовхати ОСОБА_14 із будинку, він наносив їй удари кулаком правої руки по обличчю, у районі лобу, скроні та вилиці в кількості близько 10 разів. У цей час між ними перебувала донька потерпілої ОСОБА_11 - ОСОБА_9 , ОСОБА_14 виштовхав ОСОБА_11 в іншу кімнату, де вона впала на диван, при цьому ОСОБА_14 продовжував наносити їй удари по обличчю. Поряд знаходилась ОСОБА_9 , яка плакала, ОСОБА_14 також ударив її по обличчю, на якому з`явилась кров. ОСОБА_10 зміг вирватись від ОСОБА_16 та вибіг на вулицю кликати на допомогу. ОСОБА_16 підбіг до ОСОБА_14 та відтяг його, після чого вказані чоловіки вийшли на вулицю у невідомому напрямку. Після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 короткочасно втратила свідомість, у зв`язку з чим були викликані швидка медична допомога та поліція (том № 1, а/с 100-102);

- протоколи проведення слідчого експерименту від 16.01.2023 з додатками, складені старшим дізнавачем СД ВП № 1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_24 , зі змісту яких вбачається відтворення свідком ОСОБА_10 подій 03.01.2023 у вечірній час у житловому будинку за місцем його проживання: АДРЕСА_1 . У вказаний час у двері до будинку стукали ОСОБА_16 та ОСОБА_14 . Дані особи увірвались до будинку, де ОСОБА_16 утримував на кухні будинку ОСОБА_10 , а ОСОБА_14 зайшов до зали, де перебували дружина ОСОБА_11 та донька ОСОБА_18 , яка була наляканою та плакала. ОСОБА_14 наносились удари на його погляд правої рукою по лівій стороні обличчя дружини ОСОБА_11 та по обличчю доньки ОСОБА_18 кілька разів, з якого пішла кров, кількість ударів по обличчю ОСОБА_11 не пам`ятає (том № 1, а/с 103-105, 106-108);

- висновок експерта № 3 від 05.01.2023, відповідно до якого при експертизі ОСОБА_11 виявлені наступні тілесні ушкодження - синець лобно-скроневої ділянки. Виявлене тілесне ушкодження утворилось від дії тупого (тупих) предметів, індивідуальні і характерні властивості якого (яких) не відобразились, і має ознаки легкого тілесного ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я. Виявлене тілесне ушкодження могло утворитись в час та за обставин вказаних в описовій частині дізнавача. Найбільш ймовірно в момент спричинення тілесних ушкоджень потерпіла була повернута лівою боковою поверхнею голови до травмуючого предмету. Являється малоймовірною можливість утворення виявленого тілесного ущкодження «від падіння стоячи об тверду поверхню». Виявлене тілесне ушкодження могло утворитись від дії тупого предмету (тупих предметів), індивідуальні і характерні властивості якого (яких) не відобразились (том № 1, а/с 109-110). Зі змісту даного доказу вбачається те, що за вказаних у дослідницькій частині обставин ОСОБА_11 могла отримати виявлені тілесні ушкодження - синець лівої лобно-скроневої ділянки 3,5х5 см, що мають ознаки легкого тілесного ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я згідно з Правилами судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, є малоймовірним спричинення виявлених тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту;

- висновок експерта № 4 від 05.01.2023, відповідно до якого при експертизі ОСОБА_9 виявлені наступні тілесні ушкодження - садно в лівій щічній ділянці, синець на нижній повіці лівого ока з переходом на виличну ділянку із забійною раною на його тлі. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, індивідуальні і характерні властивості яких не відобразились. Виявлене садно в лівій щічній ділянці має ознаки легкого тілесного ушкодження, за критерієм тривалості розладу здоров`я. Виявлений синець нижньої повіки лівого ока з переходом на виличну ділянку із забійною раною на його тлі мають ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я за критерієм тривалості розладу здоров`я (більше 6 діб, але не більше 21 дня). Виявлені тілесні ушкодження могли утворитись в час та за обставин, вказаних в описовій частині постанови дізнавача. Найбільш ймовірно в момент спричинення тілесних ушкоджень потерпіла була повернута передньою поверхнею обличчя до травмуючого предмету. Виявлені тілесні ушкодження не могли утворитись «від падіння стоячи об тверду поверхню». Виявлені тілесні ушкодження могли утворитись від дії тупого предмету (тупих предметів), індивідуальні і характерні властивості якого (яких) не відобразились (том № 1, а/с 112-113);

- висновок експерта № 7 від 17.01.2023, відповідно до якого при експертизі ОСОБА_9 на поставлені питання дізнавача 1, 3, 4 виявлені тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_9 могли утворитись в час та за обставин, вказаних під час слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 16.01.2023, в момент спричинення тілесних ушкоджень потерпіла була повернута передньою поверхнею обличчя до травмуючого предмету. Зі змісту даного доказу вбачається те, що за обставин, вказаних під час слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 16.01.2023, ОСОБА_9 могла отримати виявлені тілесні ушкодження. Таким чином, даний доказ у сукупності із показаннями свідка ОСОБА_10 , наведеним вище протоколом проведення слідчого експерименту від 16.01.2023 за участю свідка ОСОБА_10 підтверджує високу ймовірність виникнення обставин (часу) події кримінального правопорушення за епізодами від 03.01.2023 за участю обвинуваченого ОСОБА_14 та потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ступінь виявлених тілесних ушкоджень малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , частину механізму їх утворення внаслідок удару тупим предметом, до якого може відноситись кулак руки (том № 1, а/с 114-115);

- висновок експерта № 9 від 17.01.2023, відповідно до якого при експертизі ОСОБА_11 на поставлені питання дізнавача 1, 3, 4 виявлені тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_11 могли утворитись в час та за обставин, вказаних під час слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 16.01.2023, в момент спричинення тілесних ушкоджень потерпіла була повернута передньою лівою боковою поверхнею обличчя до травмуючого предмету. Зі змісту даного доказу вбачається те, що за обставин, вказаних під час слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 16.01.2023, ОСОБА_25 могла отримати виявлені тілесні ушкодження. Таким чином, даний доказ у сукупності із показаннями свідка ОСОБА_10 , наведеним вище протоколом проведення слідчого експерименту від 16.01.2023 за участю свідка ОСОБА_10 підтверджує високу ймовірність виникнення обставин (часу) події кримінального правопорушення за епізодами від 03.01.2023 за участю обвинуваченого ОСОБА_14 та потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ступінь виявлених тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_11 , частину механізму їх утворення внаслідок удару тупим предметом, до якого може відноситись кулак руки (том № 1, а/с 118-119);

- висновок експерта № 19 від 25.01.2023, відповідно до якого при експертизі ОСОБА_9 на поставлені питання дізнавача виявлені тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_9 могли утворитись в час та за обставин, вказаних під час слідчих експериментів за участю свідка ОСОБА_10 від 16.01.2023 та за участю потерпілої ОСОБА_11 від 16.01.2023, в момент спричинення тілесних ушкоджень потерпіла була повернута передньою поверхнею обличчя до травмуючого предмету. Зі змісту даного доказу вбачається те, що за обставин, вказаних під час слідих експериментів за участю свідка ОСОБА_10 від 16.01.2023 та та за участю потерпілої ОСОБА_11 від 16.01.2023, ОСОБА_11 могла отримати виявлені тілесні ушкодження. Таким чином, даний доказ у сукупності із показаннями свідка ОСОБА_10 , наведеним вище протоколом проведення слідчого експерименту від 16.01.2023 за участю свідка ОСОБА_10 , наведеним вище протоколом проведення слідчого експерименту від 16.01.2023 за участю потерпілої ОСОБА_11 , підтверджує високу ймовірність виникнення обставин (часу) події кримінального правопорушення за епізодами від 03.01.2023 за участю обвинуваченого ОСОБА_14 та потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ступінь виявлених тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_11 , частину механізму їх утворення внаслідок удару тупим предметом, до якого може відноситись кулак руки (том № 1, а/с 120-121);

- висновок експерта № 8 від 17.01.2023, відповідно до якого при експертизі ОСОБА_11 на поставлені питання дізнавача 1, 2, 5 виявлені тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_11 (синець лівої лобно-скроневої ділянки) могли утворитись в час та за обставин, вказаних під час слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_11 від 16.01.2023, в момент спричинення тілесних ушкоджень потерпіла була повернута передньою лівою боковою поверхнею обличчя до травмуючого предмету (відповідь на питання дізнавача № 3), являється малоймовірною можливість утворення виявленого тілесного ушкодження «від падіння стоячи об тверду поверхню». Зі змісту даного доказу вбачається те, що за обставин, вказаних під час слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_11 від 16.01.2023, ОСОБА_11 могла отримати виявлені тілесні ушкодження. Таким чином, даний доказ у сукупності із наведеним вище протоколом проведення слідчого експерименту від 16.01.2023 за участю потерпілої ОСОБА_11 підтверджує ймовірність виникнення обставин (часу) події кримінального правопорушення за епізодом від 03.01.2023 за участю обвинуваченого ОСОБА_14 та потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ступінь виявлених тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_9 , частину механізму їх утворення внаслідок удару тупим предметом, до якого може відноситись кулак руки (том № 1, а/с 116-117);

- висновки судово-психіатричного експерта № 95 від 22.02.2023 та № 65 від 07.02.2023, відповідно до яких ОСОБА_14 перебуває під наглядом лікаря-психіатра з приводу соціалізованих розладів поведінки, страждав під час інкримінованих йому дій на емоційно нестійкий розлад особистості, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, на час проведення експертизи страждає тим же розладом та може усвідомлювати свої дії та керувати ними (том № 1, а/с 127-128, 138-142);

- процесуальні рішення прокурора та слідчого не мають доказового значення у справі, серед яких містяться постанови прокурора Переяславського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_8 від 25.01.203 про об`єднання кримінальних проваджень, дізнавача СД ВП № 1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_24 від 17.02.2023 (том № 1, а/с 122-124, 125), як і матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, серед яких міститься вимога з відомостями про судимості, копія вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03.12.2021 у справі № 363/1552/21, за яким ОСОБА_14 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки; копія ухвали Київського апеляційного суду від 03.04.2024, якою вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15.02.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України змінено в частині призначення ОСОБА_14 покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 70 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців (том № 1, а/с 129-137, 141-142, 235-237).

Суд визнає означені докази допустимими, належними та достовірними, за виключенням допустимого та неналежного доказу - диску для лазерних систем зчитування марки «hp» DVD-R, 16-x, 120 min, 4.7 Gb, на якому міститься копія запису телефонної розмови (том № 1, а/с 126), що не ідентифіковано за своїм змістом як стороною обвинувачення, так і судом у частині пристрою записування розмови, встановлення осіб співрозмовників тощо. Слідчим, уповноваженою слідчим особою, на думку суду, мала бути проведена визначена кримінальним процесуальним законом дія, за результатами якої складається протокол, та в подальшому такий доказ може стати об`єктом експертизи для визначення належності голосу визначеній особі. У відповідному протоколі відтворюється зміст розмови та ідентифікуються (частково ідентифікуються) її учасники тощо. Вказаний висновок суду підтверджується додатково змістом постанови дізнавача від 17.02.2023, де потерпілим ОСОБА_12 під час допиту наданий доказ, найменований дізнавачем у постанові як «запис телефонної розмови», без ідентифікуючих ознак останнього.

Показання свідка ОСОБА_16 , на думку суду, не спростовують встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_14 кримінальних правопорушень відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , оскільки сам свідок повідомив про розлади у пам`яті та не ідентифікував день, в загальному вказуючи про те, що у січні 2023 року в с. Віниниці Бориспільського району Київської області разом з ОСОБА_14 вживав алкогольні напої та проходив з ним по вулиці цього населеного пункту, де ОСОБА_14 поспілкувався з невідомим свідку чоловіком короткий проміжок часу.

Судом установлено обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_14 за епізодом від 03.01.2023 за ч. 1 ст. 125 КК України із обставинами, де він наносив потерпілій ОСОБА_11 удари кулаком правої руки по обличчю, а тому в порядку ч. 3 ст. 337 КПК України з обвинувачення ОСОБА_14 виключається вказання того, що ОСОБА_14 наніс ОСОБА_11 удари кулаками обох рук.

Процесуальні рішення прокурора та слідчого разом з характеризуючими особу обвинуваченого матеріалами не мають доказового значення у справі.

Зі сторони захисту докази не подавались, позиція якої зводиться до невстановленості достатніх доказів доведеності вини ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень; оцінки показань потерпілого ОСОБА_12 , якому обвинуваченим повідомлено про повернення ним грошових коштів, або повернення потерпілому ОСОБА_12 продуктів матір`ю ОСОБА_14 у розмірі грошових коштів; оцінки показань свідка ОСОБА_15 ; визнання недопустимим та неналежним доказом речового доказу-диску із записом телефонної розмови між невстановленими чоловіками; складення протоколів слідчого експерименту з порушеннями без встановлення осіб учасників та у присутності всіх осіб, з якими вони мали проводитись; невстановленістю обставин з утворення механізму отримання тілесних ушкоджень при падінні з висоти та удару об тверду поверхню; припущення про виникнення тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_9 за інших ніж у пред`явленому ОСОБА_14 обставин; підказування потерпілій ОСОБА_9 у своїй відповіді, застереження про надання пояснень потерпілою ОСОБА_9 під навіюванням та повторювання нею за зацікавленими у розгляді справи особами; оцінкою показань свідка ОСОБА_16 , який спростував факт свого відвідування з ОСОБА_14 03.01.2023 будинку за місцем проживання потерпілої ОСОБА_11 ; оцінкою показань свідка ОСОБА_10 , який на слідчому експерименті 16.01.2023 повідомив про те, що не бачив як саме наносились удари; посилання на втрату свідомості ОСОБА_9 в обвинувальному акті є припущенням із невідомих джерел, що викликає сумніви у версії потерпілої ОСОБА_11 в частині виникнення у неї тілесних ушкоджень; непідтвердженість доказами кількості ударів ОСОБА_14 в область голови і шиї потерпілої ОСОБА_11 , що визначено в обвинувальному акті; істотна суперечливість показань свідка ОСОБА_10 під час слідчого експерименту в частині того чи бачив він у будинку ОСОБА_9 ; неузгодженість між собою показань потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_10 ; показання свідка ОСОБА_10 не відповідає відомостям про тяжкість вказаних в обвинуваченні ОСОБА_14 тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 , оскільки свідком ОСОБА_10 у судовому засіданні вказано про наявність на руці ОСОБА_14 ланцюга від бензопили, проте в той же час відповідно до висновку судово-медичного експерта у потерпілої ОСОБА_11 не виявлені такі тілесні ушкодження, що могли би утворитись від ланцюга бензопили.

Суд зауважує, що припущення повинні тлумачитись на користь обвинуваченого, проте обставини з показань свідка ОСОБА_10 стосовно наявності на руці ОСОБА_14 ланцюга від бензопили під час інкримінованих останньому дій не містяться у пред`явленому ОСОБА_14 обвинуваченні за епізодами нанесення легких тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_9 . Про дані обставини вказано свідком ОСОБА_10 , потерпілою ОСОБА_9 , та в цій частині показання свідка не беруться до уваги судом як такі, що не співвідносяться з іншими доказами, не є значущими для встановленого механізму утворення тілесних ушкоджень у цих потерпілих.

Показання потерпілої ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_15 є логічними та послідовними, що узгоджуються з показаннями інших учасників кримінального провадження та не містять істотних розбіжностей. Пояснення малолітньої потерпілої ОСОБА_9 мають доказове значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Судом відхиляються доводи сторони захисту про диктування відповідей малолітній ОСОБА_9 іншими особам, що не підтверджується за змістом її пояснень під час опитування в судовому засіданні. Пояснення потерпілої ОСОБА_9 не викликають сумнівів у своїй достовірності. До когнітивних вікових особливостей малолітніх дітей віком 4-5 років можна віднести нерозривність часових періодів, умовну для дорослої людини дезорієнтацію дитини в часі та просторі; запам`ятовування яскравих подій та обставин, до яких можуть не входити (витіснятись) певні елементи (люди або предмети); обмежений словниковий запас (наприклад, малолітня потерпіла ОСОБА_9 на питання про те коли саме відбувались події з її участю дала відповідь «вночі»); створення дитиною неіснуючих у мові слів, що мають визначений смисл, або однокореневих слів, що можуть сприйматись дитиною неправильно та з іншим змістом (значення слова «рукавичка» для дитини може бути тотожним значенню слову «рука»); ігнорування питань, що може бути пов`язано із незнайомою обстановкою, втомленістю дитини або перебування під дією пригнічуючих факторів.

Крім цього, суд погоджується з доводами сторони захисту про неналежність доказу - копії запису телефонної розмови, що міститься на диску для лазерних систем зчитування марки «hp» DVD-R, 16-x, 120 min, 4.7 Gb, та порушенням дізнавачем порядку проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_10 , де на відеозаписі даної слідчої дії зафіксована потерпіла ОСОБА_11 , про яку не вказано в протоколі від 16.01.2023, проте суд не вважає таке порушення істотним для визнання протоколів слідчого експерименту недопустимими. Такий порядок проведення слідчих ескпериментів, на думку суду, також не призвів до порушення основоположних прав і свобод. Свідок ОСОБА_10 та потерпіла ОСОБА_11 зі слів є чоловіком та жінкою, які проживають однією сім`єю у житловому будинку за місцем проведення слідчого експерименту, що вбачається з їх анкетних даних, вказаних у протоколах слідчих експериментів, а тому вони мали законні підстави для перебування, переміщення у житловому будинку на час проведення слідчого експерименту.

Дії ОСОБА_14 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України як нанесення умисних легких тілесних ушкоджень, за ч. 2 ст. 125 КК України як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

Обставин, що пом`якшували б покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини, вчинення кримінального правопорушення у присутності малолітньої особи.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_14 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень.

Кримінальні правопорушення за частинами 1, 2 ст. 125 КК України згідно зі ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків, а кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України відноситься до нетяжких злочинів. Суд ураховує дані про особу обвинуваченого, який вину не визнав та не став на шлях виправлення після засуджень, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, не працює, одружений, проте проживав сам відповідно до відомостей сільського старости, перебуває на обліку у лікаря-психіатра, є осудним.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, майновий та сімейний стан обвинуваченого, наявність двох обтяжуючих відповідальність обставин - вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої ОСОБА_9 , в присутності якої вчинено кримінальне правопорушення відносно її матері ОСОБА_11 , характер та локалізація тілесних ушкоджень потерпілих ОСОБА_11 та малолітньої ОСОБА_9 , яка в силу віку не могла чинити опору обвинуваченому ОСОБА_14 , довгострокові негативні наслідки психологічного характеру для малолітньої потерпілої ОСОБА_9 внаслідок вчинення ОСОБА_14 фізичного насильства відносно неї та матері ОСОБА_11 ; спосіб вчинення кримінальних правопорушень внаслідок завдання шкоди майну; кількість епізодів кримінально протиправних дій відносно трьох потерпілих, відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин та відношення до вчиненого, суд вважає за неможливе виправлення обвинуваченого ОСОБА_14 в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши таке покарання, а саме:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді громадських робіт на строк 240 годин, перевівши за правилами ч. 1 ст. 72 КК України у позбавлення волі на строк 1 місяць;

- за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді обмеження волі на строк 2 роки, перевівши за правилами ч. 1 ст. 72 КК України у позбавлення волі на строк 1 рік;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 70 КК України обвинуваченому ОСОБА_14 слід призначити за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання призначених покарань остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15.02.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання, призначеного за цим вироком за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 190 КК України, слід остаточно призначити ОСОБА_14 покарання у вигляді позбавлення волі. Саме таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю судових витрат та речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124 КПК України.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні не застосовувались.

Керуючись статтями 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 190 КК України, за якими призначити йому таке покарання, а саме:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді громадських робіт на строк 240 годин, перевівши за правилами ч. 1 ст. 72 КК України у позбавлення волі на строк 1 місяць ;

- за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді обмеження волі на строк 2 роки, перевівши за правилами ч. 1 ст. 72 КК України у позбавлення волі на строк 1 рік;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_14 призначити за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 190 КК України, шляхом повного складання призначених покарань остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць (чотири роки один місяць).

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного із застосуванням ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 70 КК України, вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15.02.2024 до покарання, призначеного за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_14 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців (шість років шість місяців).

Зарахувати ОСОБА_14 у строк відбуття покарання за цим вироком строк відбутого покарання з 14.02.2024 до 08.11.2024 за вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15.02.2024.

Строк відбуття покарання ОСОБА_14 рахувати з дня набуття вироком законної сили.

Речові докази в кримінальному провадженні, а саме:

- диск для лазерних систем зчитування марки «hp» DVD-R, 16-x, 120 min, 4.7 Gb, на якому міститься копія запису телефонної розмови (том № 1, а/с 126), що відповідно до постанови дізнавача СД ВП № 1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_24 від 17.02.2023, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_26