Справа № 638/7386/16-к
Провадження № 1-кп/638/89/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 0003696 від 24.07.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Йорданії, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду міста Харкова перебуває кримінальне провадження № 0003696 від 24.07.2017 у відношенні ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою суду від 26.04.2018 судове провадження по справі було зупинено у зв`язку із оголошенням обвинуваченого ОСОБА_4 в розшук.

04.06.2024 до Дзержинського районного суду м. Харкова від прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 надійшло клопотання про оголошення обвинуваченого ОСОБА_4 у міжнародний розшук.

04.06.2024 до Дзержинського районного суду м. Харкова від прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.06.2024 провадження по справі відновлено для розгляду поданих клопотань.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 червня 2024 року ОСОБА_4 оголошено у міжнародний розшук.

Клопотання мотивує неодноразовим неприбуттям обвинуваченого ОСОБА_4 в судові засідання про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомляв, також ухвали про привід обвинуваченого в судові засідання не виконувались у зв`язку з не встановленням місцезнаходження обвинуваченого. У зв`язку з чим ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.04.2018 ОСОБА_4 оголошено в розшук. За результатами проведених розшукових дій стосовно ОСОБА_4 встановлено, що останній 27.06.2018 перетнув Державний кордон України.

Обвинувачення, зазначає прокурор, у справі ґрунтується на показах потерпілих, свідків та матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не одружений, малолітніх дітей та утриманців не має, не території міста Харкова та області не зареєстрований та не проживає, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, у зв`язку з чим з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від явки до суду.

Крім того, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що він обвинувачується у вчиненні злочину, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від суду.

Таким чином, вважає прокурор, що лише застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою зможе запобігти вищевикладеним ризикам.

В судовому засідані прокурор клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та вивчивши клопотання прокурора у межах вирішуваних питань, колегія приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений, зокрема, оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження суд за участю обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.11.2024 року у вказаному кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_5 оголошений у міжнародний розшук.

При вирішенні даного клопотання, суд бере до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно із обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 3 ст. 185 КК України. Судом у ході розгляду клопотання прокурора не встановлено обставин, які б свідчили про необґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, про які йому було повідомлено на стадії досудового розслідування. Крім того, у даному кримінальному провадженні триває судовий розгляд.

Європейський суд з прав людини наголошує, що для того, щоб позбавлення свободи можна було вважати не свавільним в сенсі пункту 1 статті 5 Конвенції, відповідності цього заходу вимогам національного закону недостатньо. Застосування такого заходу має також бути необхідним за конкретних обставин (рішення у справах „Нештак проти Словаччини та „Хайредінов проти України).

У ході розгляду клопотання прокурора судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 протягом тривалого часу у судові засідання не з`являвся, поважність причини неявки суду не повідомляв, перетнув державний кордон України та перебуває за її межами, у зв`язку із чим судом оголошений міжнародний розшук.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує дані про особу ОСОБА_4 , тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, а також обставини та наслідки їх вчинення, та на підставі досліджених матеріалів кримінального провадження, приходить до висновку про підтвердження у повному обсязі ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, про які зазначено прокурором.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, у справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як зазначає Європейський Суд з прав людини, у кожному випадку суд своїм рішенням повинен забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993.

Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Враховуючи наявність достовірних доказів, які надані суду щодо переховування обвинуваченого від суду, у зв`язку з чим його оголошеного у міжнародний розшук, з урахуванням обставин, визначених ст. 178 КПК України, достатності доказів щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про підтвердження обставин, які свідчать про недостатність обрання більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, про обрання якого просить прокурор, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відтак, клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 слід задовольнити.

На підставі ч. 4 ст. 197 КПК України, строк дії даної ухвали судом не встановлюється.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 197, 315, 369-372, 376, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 6 статті 193 КПК України, після затримання обвинуваченого і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Зупинити судове провадження № 638/7386/16-к відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 3 ст. 185 КК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення, подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Головуюча суддя ОСОБА_1