ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/430/24 Справа № 711/8507/24 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі прокурора підозрюваного (відеоконференція) захисника законного представника ОСОБА_5 ,, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 жовтня 2024 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Буда, Звенигородського району, Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , учень 7 класу, раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст.115 КК України, -

в с т а н о в и в :

Старший слідчий відділу розслідування злочинів, учинених дітьми СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 , звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням, в якому просив застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, з подальшим його утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор». Також просив не визначати розмір застави щодо ОСОБА_7 згідно з п.п.1, 2 ч.4 ст. 183 КПК України, у зв`язку з вчиненням ним злочину із застосуванням насильства, що спричинив загибель людини.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 жовтня 2024 року клопотання задоволено та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 25.12.2024, включно. Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання - 27.10.2024.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На думку сторони захисту, одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, не можуть бути єдиними підставами для застосування відносно останнього найбільш суворого запобіжного заходу а повинні оцінюватись в сукупності з наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, матеріалами які характеризують особу підозрюваного та його поведінку після вчиненого.

Посилання прокурора на той факт, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з огляду на тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному, та можливість впливати на свідків, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні суді першої інстанції, оскільки прокурор вимірює небезпеку можливості переховуватися від правосуддя лише і виключно наявністю самої можливості, при цьому не наводячи жодних об`єктивних даних.

При обранні конкретного запобіжного заходу до підозрюваного слідчий суддя не врахував висловлену Європейським судом з питань захисту прав людини презумпцію про те, що за загальним правилом підозрюваний, за виключенням виняткових випадків, не має триматись під вартою.

Крім того, просить суд врахувати, що в сукупності всі обставини, визначені ст. 178 КПК

України, а саме те що підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, є неповнолітньою особою, 2010 року народження, навчається в 7 класі, має міцні соціальні зв`язки, не має наміру переховуватися від суду та слідства, співпрацює зі слідством, та все це в сукупності спростовує доводи прокурора стосовно можливого переховування від слідства та суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При розгляді зазначеного кримінального провадження відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст. 5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п. с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини вказує на те, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (також справа «Буткевічюс проти Литви»).

Разом з тим, до неповнолітнього підозрюваного (обвинуваченого) згідно зі ст.492 КПК може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених КПК. Разом з тим слід ураховувати, що затримання та тримання під вартою як винятковий захід може застосовуватися тільки у випадку, коли неповнолітній підозрюється чи обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, та за умови, якщо слідчий/прокурор доведе, що застосування іншого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст.177 КПК. Крім урахування згаданих підстав, слідчий суддя, суд, беручи до уваги практику ЄСПЛ (рішення від 27.11.2008 у справі «Свершов проти України»), зобов`язаний враховувати і вік підозрюваного (обвинуваченого).

За фабулою клопотання встановлено: « 26.10.2024 близько 22 години ОСОБА_7 , за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , знаходячись на подвір`ї кафе-бару «Затишок» за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті та з мотивів раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, реалізовуючи свій єдиний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті (вбивства) ОСОБА_15 ,, нанесли останньому чисельну кількість ударів ногами, руками в область голови, грудної клітини, верхніх та нижніх кінцівок. У подальшому, при спробі потерпілого ОСОБА_15 втекти з місця події, останні наздогнали потерпілого на дорозі по АДРЕСА_2 , де знову нанесли ряд ударів ногами, руками в різні частини тіла, гайковим ключем в область голови, грудної клітини, верхніх та нижніх кінцівок, чим спричинили потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала смерть останнього, причиною якої відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 28.10.2024 № 241, виданого Звенигородським відділенням КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» є травматичний субарахноїдальний крововилив, закрита черепно-мозкова травма. У подальшому, останні залишили тіло ОСОБА_15 на землі та зникли з місця події»

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч.2 ст. 115 КК України, а саме - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_7 27.10.2024 о 15 годині 30 хв. затримано в порядку ст.208 КПК України та 28.10.2024 йому повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України.

Причетність ОСОБА_7 до вчиненого кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- даними протоколу огляду місця події від 27.10.2024 на відкритій ділянці місцевості неподалік буд. АДРЕСА_1 , під час якого виявлено труп ОСОБА_15 з ознаками насильницької смерті;

- даними протоколу огляду подвір`я бару «Затошок» по АДРЕСА_1 , під час якого на бетонному покритті виявлено сліди речовини бурого кольору;

- даними протоколу затримання особи ОСОБА_12 у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину від 27.10.2024;

- даними протоколу затримання особи ОСОБА_14 у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину від 27.10.2024;

- даними протоколу затримання особи ОСОБА_7 у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину від 27.10.2024;

- даними протоколу затримання особи ОСОБА_7 у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину від 27.10.2024;

- даними протоколу затримання особи ОСОБА_11 у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину від 27.10.2024;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_16 ;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_17 ;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_18 ;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_19 ;

- даними лікарського свідоцтва про смерть від 28.10.2024 № 241;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

З моменту повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні інкримінованого злочину, який відносяться до категорії особливо тяжких, останній набув статусу підозрюваного та на нього покладено ряд обов`язків, передбачених ст.42 та іншими положеннями КПК України.

Слідчим суддею зазначено, що зважаючи на дані про особу підозрюваного, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на цій стадії досудового розслідування, обставини кримінального правопорушення (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків, тощо), суспільну небезпеку інкримінованого органом досудового розслідування злочину вчиненого проти життя та здоров`я людини, вважає, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в кримінальному провадженні є тримання під вартою ОСОБА_7 .

З вказаним погоджується апеляційний суд.

В п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року констатовано, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Разом з цим, в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» зазначено, що національні судові органи повинні брати до уваги всі обставини, які мають значення для з`ясування, чи є суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинності, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Тобто рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Посилання сторони захисту на статус підозрюваної особи, а саме його молодий вік 14 років, учень 7 класу, а тому тримання під вартою є занадто жорстокою мірою забезпечення заходів кримінального провадження, в контексті розгляду вказаної справи, колегія суддів відхиляє, проте враховує, що тримання під вартою має застосовуватись до неповнолітнього лише як винятковий захід з визначенням якомога коротших термінів такого тримання та із забезпеченням періодичного перегляду через короткі проміжки часу підстав для його застосування чи продовження (рішення ЄСПЛ від 28.10.98 у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»).

Однак, в цьому випадку співставивши вказану можливість із наслідками, що настали від кримінально протиправних діянь групи неповнолітніх осіб, способом, яким було вчинене кримінальне правопорушення, характером дій кожного із учасників, що слід встановлювати та розслідувати в ході досудового розслідування як обставин, що обтяжують покарання так і обставин, що свідчать на користь кожного із підозрюваних, а це значний проміжок роботи органів досудового розслідування на початковій стадії кримінального провадження, тому слідчий суддя вірно дійшов висновку про можливість обрання запобіжного заходу саме на 60 днів, при такому аргументованому обранні не втратиться виховний вплив запобіжного заходу, а він буде підлягати перегляду по закінченню встановленого строку.

Доводи апеляційної скарги такі висновки не спростовують.

Слідчий суддя правильно задовольнив клопотання слідчого та застосовував відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки, на думку колегії суддів, такий вид запобіжного заходу забезпечить запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 2, 3, 4, ч. 1 ст.177 КПК України.

Крім того, апеляційний суд також враховує суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Отже, враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів дійшла до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання названим вище ризикам.

Підстав для визначення підозрюваному ОСОБА_7 розміру застави немає, оскільки злочин вчинено проти життя особи, крім того, як правильно зазначив слідчий суддя, внесення за підозрюваного ОСОБА_7 заставодавцем (оскільки враховуючи дані про особу ОСОБА_7 , останній є 14-ти річним учнем 7-го класу і немає власного заробітку та доходу) жоден розмір застави, не створить для підозрюваного будь-якого додаткового тягаря відповідальності (з урахуванням перспективи втрати застави) щодо належної процесуальної поведінки та у зв`язку з цим не буде додатковою гарантією щодо належного виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Цілодобовий домашній арешт, на переконання колегії суддів, на даній стадії досудового розслідування, не зможе мінімізувати вказані слідчим ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає. Ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін як законна, обґрунтована та вмотивована.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422, КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 жовтня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 -залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: