УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2024 м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області майора юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , подане в рамках кримінального провадження № 0000553, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.07.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженець м. Васильків Київської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 114-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області майора юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , подане в рамках кримінального провадження № 0000553, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.07.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Документом, що підтверджує надання підозрюваному та його захиснику копії клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, є розписка підозрюваного та захисника від 13.08.2024 року (а.с. 8 та а.с. 127).

Підозрюваний ОСОБА_5 доставлений до зали суду під вартою.

Клопотання обґрунтоване наступним.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки було схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Відповідно до зазначеного документу, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

Незважаючи на викладене, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення зазначених вище міжнародних нормативно-правових актів, 22 лютого 2022 року Президент Російської Федерації, реалізуючи злочинний план направлений на насильницьку зміну меж території та кордонів України, порушення порядку, встановленого Конституцією України, направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил Російської Федерації за межами Російської Федерації, яке було задоволене.

24 лютого 2022 року о 5 годині Президент Російської Федерації оголосив рішення про початок військової операції в Україні.

Того ж дня, близько 05 год. 10 хв. Збройними Силами Російської Федерації, що діяли за наказом керівництва Російської Федерації та Збройних Сил Російської Федерації, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань. Після чого, тоді ж, війська Російської Федерації вдерлися сухопутним шляхом на територію суверенної держави України.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно дотримуватися Конституції України та законів України, не посягати на права та свободи, честь та гідність інших людей.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим військового стану», визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб. В подальшому дію воєнного стану на території України неодноразово продовжено, востаннє відповідно до Указу Президента України № 49/2024 від 05.02.2024, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2024 №3564-ІХ із 05 години 30 хвилин 14.02.2024 строком на 90 діб.

Так, у громадянина України ОСОБА_5 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але не пізніше 27.07.2024, виник та сформувався стійкий злочинний намір, направлений на вчинення кримінально караного діяння, що полягає у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом підпалу автомобілів з символікою ЗС України.

Враховуючи викладене, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 27.07.2024, у громадянина ОСОБА_5 , якому достовірно відомо про збройний напад Російської Федерації на Україну, з метою вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України та проти громадської безпеки, а також з корисливих мотивів, виник злочинний умисел на вчинення перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом підпалів транспортних засобів Збройних Сил України та інших військових формувань.

З метою реалізації свого злочинного плану ОСОБА_5 залучив до протиправного діяння громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_8 підробіток, у ході якого останній може швидко заробити 15-20 тисяч гривень. Надалі, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 що йому потрібно здійснити підпал автомобіля співробітників територіального центру комплектування (ТЦК) в мікрорайоні Бортничі у м. Києві. Далі ОСОБА_5 надав ОСОБА_8 власний номер мобільного телефону НОМЕР_1 та дав вказівку ОСОБА_8 27.07.2024 здійснити обхід вказаної місцевості, сфотографувати автомобілі ТЦК та надіслати їх ОСОБА_5 у месенджері «Вайбер» для погодження об`єкту підпалу.

Надалі, 01.08.2024 на номер телефону ОСОБА_8 НОМЕР_6, близько 15:00-15:20 год. зателефонував ОСОБА_5 з наданого раніше номеру м.т. НОМЕР_1 . Водночас, слухавку ОСОБА_8 не підняв через зайнятість.

04.08.2024 ОСОБА_8 близько 21:00 год. перетелефонував ОСОБА_5 . У ході розмови, ОСОБА_5 запитав чи підібрав останній потрібне авто, на що ОСОБА_8 повідомив, що знає де розташовується автомобіль одного із заступників керівника ТЦК району Бортничі у м. Києві. На це ОСОБА_5 відповів позитивно та додав, що нічого складного у роботі немає і що він сам робив вказану дію. Також повідомив, що є зацікавлені люди, котрі готові платити за вказану роботу. Зокрема, ОСОБА_5 наголосив на тому, що ОСОБА_8 повинен здійснити розвідку об`єкту підпалу, зафіксувати сам процес та підтвердити знищення на наступний день. Після підтвердження підпалу, ОСОБА_8 одразу отримає 15-20 тисяч гривень на банківську карту. Далі, ОСОБА_5 додав, що для здійснення роботи, ОСОБА_8 достатньо взяти бензин та мастило та здійснити підпал. Крім того, ОСОБА_5 проінструктував ОСОБА_8 у тому, щоб він завчасно знайшов шляхи підходу та відходу від об`єкту спалення.

Поряд з цим, ОСОБА_5 додав, що для здійснення фіксації вказаного підпалу, ОСОБА_8 повинен завантажити додаток на свій мобільний пристрій, який дає змогу здійснити відеозйомку підпалу та його результатів на наступний день. ОСОБА_5 повідомив, що сам користувався вказаним додатком для здійснення невідомих дій, і він дає можливість фіксувати точні координати, час та дату зйомки.

Отже ОСОБА_5 , маючи на меті завдання шкоди основам національної безпеки України та громадської безпеки, вчинив готування до вказаного злочину, а саме знайшов виконавця та проінструктував виконавця щодо способу та засобів необхідних для підпалу автомобіля.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у готуванні до вчинення дій, що перешкоджають законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше початку січня 2024 року, у громадянина України ОСОБА_5 , якому достовірно відомо про збройний напад російської федерації на Україну, будучи негативно налаштованою стосовно держави Україна, з метою вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України, виник злочинний умисел на організацію вчинення підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше середини липня 2024 року ОСОБА_5 спланував досягнути поставленої мети за рахунок підшуковування та надання завдань особам з числа громадян України, здатним вчиняти протиправні діяння на об`єктах енергетичної системи України. З цією метою ОСОБА_5 почав здійснювати підбір осіб, які будуть виконавцями поставлених ним задач, а саме підпалів на об`єктах енергетичної системи України.

З метою реалізації свого злочинного плану ОСОБА_5 залучив до протиправного діяння громадянина України ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В подальшому ОСОБА_5 через можливості месенджеру «Telegram» зі свого номеру телефону НОМЕР_2 надав вказівку ОСОБА_9 , котрий використовує номер телефону НОМЕР_3 , знайти об`єкт енергетичної системи, а саме трансформатор який, зі слів ОСОБА_5 , має гудіти, тобто працювати, здійснити його відеозйомку за допомогою додатку «TimeMark», що відображає час та геолокацію місця зйомки та надіслати цей відеозапис

ОСОБА_5 для погодження об`єкту підпалу.

В подальшому, усвідомлюючи протизаконність дій, а також той факт, що вказані об`єти мають важливе народногосподарське та оборонне значення, на виконання вказівки ОСОБА_5 за допомогою додатку «TimeMark» зробив відеозапис, на якому зображений Розподільчу підстанцію з маркуванням ТП-23Р-Т, яка розташовується на перехресті АДРЕСА_2 , координати НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .

05.08.2024 20:31 год. ОСОБА_9 на виконання вказівки ОСОБА_5 через можливості месенджеру «Telegram» зі свого номеру мобільного телефону НОМЕР_3 на номер мобільного телефону НОМЕР_2 надіслав відеозапис зроблений за допомогою додатку «TimeMark», на якому зображено Розподільчу підстанцію з маркуванням ТП-23 Р-Т, яка розташовується на перехресті АДРЕСА_2 , координати НОМЕР_4 , 30.301376

При цьому, ОСОБА_5 було достовірно відомо про наслідки вчинення таких підпалів, той факт що ці дії ослаблюють державу та те, що вказані дії спрямовані на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у готуванні до вчинення з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 113 КК України.

12.08.2024 о 15 год. 08. хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208

КПК України за адресою свого місця проживання, а саме АДРЕСА_3 .(а.с. 99-107).

13.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру, а саме про те, що він вчинив готуваннядо перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 114-1 КК України, а також готування до вчинення з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинених в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 113 КК України. (а.с. 113-119).

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків інших підозрюваних в даному кримінальному, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на що слідчий звернувся з даним клопотанням.

Окрім цього, слідчим, в прохальній частині клопотання зазначено не визначати розмір застави.

В судовому засіданні з розгляду даного клопотання, прокурор клопотання підтримав повному обсязі з підстав та мотивів зазначених в ньому.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Вказав на необгрунтованість ризиків, в тому чсилі з підстав того, що його підзахисний визнав вину у вчиненому, дав викривальні покази стосовно осіб, з якими співпрацював.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника. Повідомив, що був не обізнаний у наслідках власних дій. В судовому засіданні щиро розкаявся.

Вислухавши доводи та пояснення учасників розгляду клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є законним та обґрунтованих та таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішення питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею оцінено долучені до матеріалів клопотання докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність у своєму взаємозв`язку з точки зору достатності для прийняття рішення.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області розслідується кримінальне провадження № 0000553, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.07.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 114-1 КК України.(витяг з ЄРДР а.с. 9-10, протокол затримання підозрюваного від 12.08.2024 року а.с. 99-107, повідомлення про підозру від 13.08.2024 року а.с. 113-119).

Отже, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 114-1 КК України, а в готуваннідо перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, а також готуванні до вчинення з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинених в умовах воєнного стану.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 113 КК України.

Зокрема, обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 113 КК України підтверджується долученими до матеріалами клопотання доказами, а саме: повідомленням про вчинення злочину №66/2/13-8594 від 06.08.2024 (а.с. 17), повідомленням про вчинення злочину №66/2/13-7963 від 22.07.2024 (а.с.21-22), рапортом №66/2/13-7962 від 22.07.2024 (а.с.23), рапортом №66/2/13-8593 від 06.08.2024 (а.с.24), протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 29.07.2024, 05.08.2024 (а.с.25-27, а.с. 28-30), протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.08.2024 (а.с.31-33), протоколом допиту свідка ОСОБА_10 (а.с.34-38), рапортом про виконання доручення №66/2/13-8825 від 29.07.2024 (а.с.39-40), протоколом обшуку від 12.08.2024 (а.с.54-59), протоколом огляду від 12.08.2024 (а.с. 60-96), протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та її обшуку від 12.08.2024 (а.с. 99-107), протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 12.08.2024 (а.с. 111-112), повідомленням про підозру від 13.08.2024 (а.с. 113-119) та іншими матеріалами клопотання в їх сукупності.

Якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Під час судового розгляду клопотання встановлено існування ризику переховування від органів досудового розслідування, оскільки з моменту повідомлення ОСОБА_5 про підозру пройшов незначний проміжок часу, він підозрюється, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення, може переховуватися від слідства та суду.

Перевіряючи наявність ризику незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних, слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Отже, на переконання слідчого судді, ризик впливу на свідків та інших підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків/ підозрюваних та дослідження їх судом.

Наступним ризиком, яким сторона обвинувачення обгрунтовувала свою позицію є перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Так, на даний час не встановлені всі спільники ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення, яким останній може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

Окрім цього, ОСОБА_5 , враховуючи характер вчиненого ним злочину, а також матеріальний стан, без процесуального обмеження, останній зможе продовжити вчинення вказаного кримінального правопорушення або вчинити інший подібний злочин за грошову винагороду.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , який з його слів раніше судимий, в тому числі якому повідомлено про підозру під час іспитового строку, обставини вчинених ним кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України, в тому числі оскільки дане правопорушення вчинено в період дії воєнного стану України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 114-1 КК України, яке відноситься до особливо тяжкого та тяжкого злочину відповідно, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та вимог ч. 6 ст. 176 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_5 може бути застосований лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який, на думку слідчого судді, буде достатнім для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 114-1 КК України, враховуючи категорію кримінальних правопорушень, які відносяться до злочинів проти основ національної безпеки України, враховуючи кваліфікуючі обставини вчинених кримінальних правопорушень, вважає необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 202, 206, 207, 208, 209, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту -відмовити.

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області майора юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , подане в рамках кримінального провадження № 0000553, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.07.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дня його фактичного затримання, тобто з 12 серпня 2024 року з 15 год. 18 хв.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується о 15 год. 18 хв. 10 жовтня 2024 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1