ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУНС № 650/2147/24 Головуюча в першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/433/24 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.263 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 17 червня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орлове Високопільського району Херсонської області, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не маючого судимості,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки та покладенням на нього наступних обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 12 495,12 грн.

Вирішено питання речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, для власних потреб, у порушення вимог «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 р. № 622, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 р., без передбаченого законом дозволу, незаконно, у третій декаді березня 2023 року (точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представляється за можливе), знаходячись у зруйнованій адміністративній будівлі КУ «Наталинська загальноосвітня школа - дитячий садок», що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом привласнення знайденого придбав:

- 276 патронів, які відповідно до висновку судової експертизи зброї виготовлені промисловим способом і є боєприпасами, з них: п`ятнадцять одиниць - 7,62 мм гвинтівкові патрони до бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62 мм (гвинтівки системи Мосіна зразка 1890-1930 рр., карабіни зразка 1938/44 р., кулемети Дегтярьова та ін.), двісті шістдесят одна одиниця - 5,45 мм проміжні патрони центрального бою зразка 1974 року до бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм - автоматів «АК-74», ручних кулеметів «РПК-74» та їх модифікацій, які придатні до стрільби;

- 3 корпуси гранат та 3 запали, відносно до висновку судової вибухово-технічної експертизи один з корпусу гранат являється корпусом ручної гранати РГД-5, двома корпусами ручних гранат РГО та трьома підривачами до ручних гранат типу УЗРГМ (УЗРГМ-2). При поєднанні корпусу гранати РГД-5 із підривачем УЗРГМ (УЗРГМ-2) утворюється бойовий припас - бойова протипіхотна наступальна осколкова ручна граната РГД-5, яка придатна до здійснення вибуху. Два корпуси ручних гранат РГО бойовими припасами в поєднанні з підривачами УЗРГМ (УЗРГМ-2) не являються, є зарядом вибухової речовини у металевому корпусі бойової протипіхотної оборонної осколкової ручної гранати РГО та придатні до використання (вибуху) при наявності відповідного засобу підриву.

- 1 предмет зовні схожий на реактивну штурмову гранату, який відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи являється бойовим припасом військового призначення - реактивною штурмовою гранатою РШГ-2 «Аглень-2», та у подальшому переніс їх до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав без передбаченого законом дозволу до 08.04.2024 року, які цього дня були виявлені та вилучені працівниками поліції під час санкціонованого обшуку вказаного домоволодіння.

Суд першої інстанції кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.1 ст.263 КК України, як придбання, зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції прокурор подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок змінити. Виключити з формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій ОСОБА_8 , визнаного судом доведеним за ч.1 ст.263 КК України, кваліфікуючу ознаку "придбання, зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу". В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність оскаржуваного вироку.

Зокрема, як зазначає апелянт, згідно вироку першої інстанції дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.1 ст. 263 КК України, як «придбання, зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу».

Однак, як вбачається з висновку судової вибухово-технічної експертизи від 22.04.2024 року N? CE-19/122-24/1981-ВТХ, експерт не дав висновку, що підривачі до ручних гранат УЗРГМ (УЗРГМ-2) являються вибуховими пристроями. Відтак, кваліфікуюча ознака «придбання, зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу» підлягає виключенню з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, та з кваліфікації дій ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши та перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, та призначене покарання, учасниками судового провадження не оспорюються, тому відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє вирок суду першої інстанції в цій частині.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора, який наполягає на зміні вироку суду, в частині кваліфікації дій ОСОБА_8 , а саме, виключити з формулювання обвинувачення та з правової кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.1 ст.263 КК України кваліфікуючу ознаку "придбання, зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу", колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Як вбачається з обвинувального акта та з вироку суду першої інстанції відносно ОСОБА_8 , його дії кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, як придбання, зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Разом з тим, у висновку судової вибухово-технічної експертизи від 22.04.2024 року N? CE-19/122-24/1981-ВТХ, експерт вказав, що підривачі до ручних гранат УЗРГМ (УЗРГМ-2) бойовими припасами не являються, є засобами підриву, які придатні до використання (ініціювання вибуху), тобто, експерт не надав висновку, що підривачі до ручних гранат УЗРГМ (УЗРГМ-2) являються вибуховими пристроями.

Суд першої інстанції, кваліфікуючи дії ОСОБА_8 за ч.1 ст.263 КК України, як придбання, зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, не звернув увагу на висновок судової вибухово-технічної експертизи від 22.04.2024 року N? CE-19/122-24/1981-ВТХ, згідно якої підривачі до ручних гранат УЗРГМ (УЗРГМ-2) не являються вибуховими пристроями, а тому, на думку колегії суддів, кваліфікуюча ознака як «придбання, зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу» підлягає виключенню з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, та з кваліфікації дій ОСОБА_8 .

Таким чином, посилання суду першої інстанції при кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 на кваліфікуючу ознаку "придбання, зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу" є помилковим, а отже, зазначена кваліфікуюча ознака підлягає виключенню з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним та кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.1 ст.263 КК України

Відповідно до п.2 ч.1 ст.413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Згідно п.4 ч.1 ст.408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі, якщо зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст.404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 17 червня 2024 року стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України, змінити.

Виключити з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, та кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.1 ст.263 КК України, кваліфікуючу ознаку "придбання, зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу".

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11