печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, щодо неповернення тимчасово вилученого майна, в межах кримінального провадження № 0001546 від 24.08.2023, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Печерського районного суду у місті Києві зі скаргою в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в межах кримінального провадження № 0001546 від 24.08.2023.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на те, що 06.03.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.02.2024 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено мобільний телефон. Адвокат вказує, що майно повинно бути повернуто особі у якої вилучено, оскільки є тимчасово вилученим майном.

У судове засідання особа, яка подала скаргу не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином.

Правило неможливості розгляду скарг в порядку ст. 303 КПК України передбачає обов`язкову участь такої особи, разом з тим, про розгляд скарги адвокат повідомлений належним чином, при цьому враховуючи розгляд даної категорії скарг, слідчий суддя дійшов висновку про розгляд скарги за відсутності особи, яка її подала.

Слідчий не з`явився у судове засідання, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що слідчий, не з`явився в судове засідання, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, а відтак слідчий суддя визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги без його участі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за скаргою дійшов наступних висновків.

У зв`язку із здійсненням досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, проведено обшук у порядку ст. 234 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Слідчий суддя враховує приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001546 від 24.08.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 362 КК України.

Так, 06.03.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.02.2024 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено мобільний телефон.

Відповідно до ст. 169 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим та має бути повернуте особі, у якої вони вилучені у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 КПК України, а саме: за клопотанням слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано протягом 48 годин після вилучення майна, в іншому випадку вилучене майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучено.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Разом з тим, особою, яка звернулась зі скаргою, до її матеріалів не долучено ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.02.2024 на проведення вказаного вище обшуку.

Вказане позбавляє слідчого суддю перевірити відповідність вилученого майна вимогам ч. 7 ст. 236 КПК України, тобто чи було надано дозвіл на його відшукання та вилучення, інші доводи на існування яких він посилається в обґрунтування своїх вимог.

Крім того, доказів щодо відсутності арешту тимчасово вилученого майна, на які посилається представник володільця майна у скарзі, слідчому судді не надано.

За таких обставин вважаю, що в задоволенні скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 169, 167, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, щодо неповернення тимчасово вилученого майна, в межах кримінального провадження № 0001546 від 24.08.2023 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1