Справа № 473/5339/24
Номер провадження 1-кс/473/1338/2024
У Х В А Л А

іменем України

"09" жовтня 2024 р. місто Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська без застосування фіксації процесу технічними засобами на підставі ч.4 ст.107 КПК Україниклопотання прокурора про арешт майна в кримінальному провадженні №0000974 за ч.1 ст.286 КК України

В С Т А Н О В И В:

08 жовтня 2024 року до суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, яке належить ОСОБА_4 .

В клопотанні зазначено, що 14.09.2024 року близько 23 години 10 хвилин невстановлений водій, керуючи автомобілем марки «Mini Cooper», рухався по вул.Маріїнська у напрямку вул.Михайлівська та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу зупинився та пропускав г ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався по дорожній розмітці 1.14.1 ПДР України зліва направо відносно розташування автомобіля. В процесі руху пішохода, коли останній перебув орієнтовно по центру передньої частини автомобіля, водій автомобіля почав свій рух прямо в результаті чого здійснив наїзд передньою частиною автомобіля на пішохода, після чого виконав маневр лівого повороту та продовжив рух у напрямку пров.Ветеринарного та зник з місця ДТП. В результаті ДТП пішохід отримав тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості.

Прокурор в клопотанні вказав, що під час досудового розслідування в ході допитів свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 встановлено, що до даної дорожньо-транспортної пригоди причетний автомобіль марки «Mini Cooper» з держаним номерним знаком НОМЕР_1 з білим дахом та двома повздовжніми смугами на капоті та багажнику, власником якого є г ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який у подальшому неодноразово телефонував ОСОБА_5 та приїжджав до місця його мешкання, де вони спілкувалися стосовно даної дорожньо-транспортної пригоди та подальшого відшкодування матеріальних збитків за лікування.

В ході опитування громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що автомобіль марки «Mini Cooper» з держаним номерним знаком НОМЕР_1 у період часу з 23:00 години по 23:20 години 14.09.2024 дійсно рухався по АДРЕСА_1 та за кермом автомобіля перебувала його дружина ОСОБА_10 , але факт наїзду на пішохода останній заперечує.

В ході огляду відео-файлів, наданих ФОП ОСОБА_11 відповідно до ст.100 КПК України, а саме відеозаписів з камери зовнішнього відеоспостереження, яка розташована на будівлі кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та фіксує проїзну частину вул.Танасчишина за період часу з 22:40-23:10 години14.09.2024 встановлено, що автомобіль марки «Mini Cooper» з держанимномерним знаком «…..НС» з білим дахом та двома повздовжніми смугамина капоті та багажнику дійсно перебував біля будівлі кафе «Кармен» та у подальшому поїхав по АДРЕСА_2 , в ході огляду відео-файлів встановлено, що за кермом автомобіля перебувала особа чоловічої статі, а пасажиром вказаного автомобіля була особа жіночої статі.

В ході огляду відео-фалів, наданих ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до ст.100 КПК України, а саме відеозаписів з камери зовнішнього відеоспостереження, яка розташована на фасаді житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 та фіксує проїзну частину вул.Михайлівська за період часу з 22:55-23:20 години14.09.2024 встановлено, що автомобіль марки «Mini Cooper» з білим дахом у вищевказаний період часу рухався по вул.Михайлівська у напрямку 4-ї школи м.Вознесенськ.

В клопотанні зазначено, що беручи до уваги сукупність усіх зібраних під час проведення досудового розслідування доказів є достатньо підстав вважати, що до даної дорожньо-транспортної пригоди причетний автомобіль марки «Mini Cooper» з держаним номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого є громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначено, що 08.10.2024 слідчим винесено постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів, а саме майна, яке згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль марки «Mini Cooper» з держаним номерним знаком НОМЕР_1 .

Враховуючи, що є достатні підстави вважити, що автомобіль марки «Mini Cooper» з держаним номерним знаком НОМЕР_1 став учасником дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце у період часу з 23:00 години по 23:20 години 14.09.2024 року, внаслідок якої громадянин ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, має значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, для забезпечення збереження речового доказу, а саме слідів та пошкоджень автомобіля, для забезпечення подальшого проведення експертиз, з метою запобігання зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження, збереження речового доказу, а також подальшого забезпечення цивільного позову та забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 , - прокурор просив:

накласти арешт на автомобіль марки «Mini Cooper» з держаним номерним знаком НОМЕР_1 , а також ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ,

визначити місцем зберігання автомобіля марки «Mini Cooper» з держаним номерним знаком НОМЕР_1 майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Вознесенського РУП ГУНГІ в Миколаївській області, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 ,

визначити місцем зберігання ключів від автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , які знаходять у володінні громадянина ОСОБА_4 , камеру зберігання речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

В судове засідання прокурор не з`явився. надав клопотання про розгляд провадження в його відсутності, вказавши, що клопотання повністю підтримує та просить його задовольнити на визначених в клопотанні умовах.

ОСОБА_4 , його представник адвокат ОСОБА_13 просили відмовити в задоволенні клопотання та просили розглядати провадження у їх відсутності. Адвокат в своєму клопотанні вказав, що майно, на яке просить прокурор накласти арешт, не відповідає критеріям речового доказу, власник дозволив його огляд, під час якого слідів правопорушення не виявлено, а проведення експертиз можливе і без арешту майна.

З огляду на положення ч.1 ст.172 КПК України провадження було розглянуто у відсутності учасників та без застосування засобів фіксації. Так ч.1 ст.172 КПК України визначено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, підозрюваного. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі матеріалів провадження слідчим суддею встановлено, що 18.09.2024 внесено відомості до ЄРДР за №0000974 за ч.1 ст.286 КК України.

До клопотання прокурора надані такі документи та на їх підставі встановлено, що згідно з рапортом чергового Вознесенського РУП ГУНП від 14.09.2024 р. зареєстровано факт ДТП з травмованими. В результаті відпрацювання встановлено, що 14.09.2024 р. о 23-12 год. в м.Вознесенськ, вул.Щорса перехресті з вул.Братів Лупатових на пішохідному переході збив заявника, поїхав в бік АДРЕСА_5 . Є камери відео фіксації. Удар прийшовся по ногам. Заявник ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також в матеріалах справи є протокол огляду місця ДТП від 15.09.2024р. та схема до протоколу, під час огляду нічого вилучено не було.

Згідно довідки КП «КНП ВБЛ» ВМР від 14.09.2024 р. зазначено, що ОСОБА_5 знаходився на лікуванні з приводу: забій правого колінного суглобу, садна обох ліктів, колін, правої кисті. Рекомендації до травматолога. Період лікування не вказано.

Про вчинення ДПТ зазначено в рапорті слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_14 .

Згідно із протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 21.09.2024 року вбачається, що ОСОБА_15 повідомив йому лише марку авто та те, що він був темного кольору. Далі свідок самостійно знайшов особу, якій належить авто відповідної марки, встановив номер та місце знаходження авто, вказавши, що бачив пошкодження на авто. Вказав, що спілкувався із ОСОБА_16 та той повідомляв про можливу участь його авто в ДТП.

Згідно з інформацією Територіального сервісного центру №4844 (на правах відділу) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, ІНФОРМАЦІЯ_5 , транспортний засіб MINI COOPER S CLUBMAN, номерний знак НОМЕР_3 зареєстрований 29.12.2023 року в ТСЦ 4844 за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Також є пояснення власника транспортного засобу ОСОБА_4 від 25.09.2024 року, який заперечив участь його авто в ДТП.

В протоколі допиту свідка ОСОБА_5 від 26 вересня 2024 року він як особа, яка могла постраждати від ДТП, вказує на причетність до події авто марки «Mini Cooper», проте не вказує його номерний знак. Також зазначає, що спілкувався із ОСОБА_4 з приводу можливого відшкодування шкоди.

Свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_7 в протоколах допиту від 28 та 30 вересня 2024 року вказують лише про зовнішні ознаки авто марки «Mini Cooper», яке може бути причетне до ДТП.

Свідок ОСОБА_9 в протоколі допиту від 30 вересня 2024 року пояснила, що авто, яке причетне до ДТП встановив ОСОБА_6 та власник висуває різні версії, шкоду не відшкодовує.

Окрім того надана копія постанови слідчого про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 08.10.2024 року: автомобіль марки «Mini Cooper» з державним номерним знаком НОМЕР_3 , а також ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

До початку судового засідання слідчим надано копію протоколу огляду предмету від 08.10.2024 року, про те, що автомобіль, на який просить прокурор накласти арешт, виставлено на продаж в мережі інтернет без зазначення дати оголошення та інформації про те, хто розмістив оголошення.

Також слідчим суддею були досліджені матеріали кримінального провадження №0000974, надані слідчим в непідшитому та не в пронумерованому стані. Встановлено, що доказів про лікування в лікарні м.Миколаєва ОСОБА_17 не вилучено та експертизу про наявність у нього тілесних ушкоджень не призначено. Є копія виписки із Миколаївської лікарні про діагноз, що пов`язаний із переламом виростка правої великогомілкової кістки.

Також 08.10.2024 року за згодою власника ОСОБА_4 було проведено огляд авто, зовнішніх слідів згідно із протоколом на авто не виявлено.

Вирішуючи клопотання прокурора слідчий суддя враховує, що п.7 ч.2 ст.131 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно із ч.1. ст.170 КПК України арешт майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та згідно із ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч.1 ст.98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Речі, на які просить накласти арешт прокурор, відповідають критеріям, що визначені ст.98 КПК України, та підлягають арешту з метою їх збереження, оскільки могли бути знаряддям вчинення правопорушення, хоча і не зберегли на собі відповідних слідів.

Проте лише з метою збереження речових доказів слід застосувати арешт майна, а не з метою забезпечення цивільного позову (оскільки позов не надано), а також не з метою належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 , так як така мета в ст.170 КПК не передбачена.

Згідно із ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Разом із тим згідно із ч.4 ст.173 КПК України слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Вирішуючи подане клопотання, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини щодо можливості втручання за рішенням суду в права особи на мирне володіння майном, гарантованого ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Так в рішенні у справі «Узан та інші проти Туреччини» ЄСПЛ, оцінюючи виправданість втручання відповідно до ст.1 Протоколу №1 до Конвенції, зробив висновок про те, щоб бути сумісним із положеннями Конвенції, втручання повинно відповідати трьом умовам, а саме: (1) бути передбачене національним законом, який в державі вважається необхідним для регулювання використання майна, (2) повинне відповідати загальним інтересам суспільства, (3) має забезпечуватися справедливий баланс між правами власника та загальносуспільними інтересами (п.195). Крім того, в п. 203 рішення у наведеній справі ЄСПЛ, аналізуючи питання пропорційності втручання в право на мирне володіння майном, дійшов висновку, що стаття 1 Протоколу №1 до Конвенції передбачає, що втручання в право мирного володіння майном можливе за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби. Тобто, обмежити особу в праві мирно володіти майном можна не просто, коли наявний значний суспільний інтерес на здійснення такого втручання в право людини, а виключно, якщо виконати завдання кримінального провадження в інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо.

З матеріалів провадження вбачається, що автомобіль, який належить ОСОБА_4 , можливо був учасником події, щодо якої здійснюється слідство. Зазначений автомобіль виставлено на продаж в мережі інтернет станом на 08.10.2024 року, а тому незастосування арешту майна може призвести до втрати речового доказу. Разом із тим слід обмежити власника лише в правах розпорядження та відчуження майна задля мети його збереження

Керуючись ст.ст.170-173, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

клопотання прокурора ОСОБА_3 про арешт майна за кримінальним провадженням №0000974 за ч.1 ст.286 КК України, - задовольнити частково.

З метою збереження речових доказів накласти арешт на автомобіль марки «Mini Cooper» з держаним номерним знаком НОМЕР_1 , а також ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із збереженням арештованого майна у власника, заборонивши останньому на час арешту майна лише право розпорядження (відчуження, продажу) арештованого майна.

Попередити власника про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Копію ухвали вручити учасникам провадження, оскільки розгляд справи відбувся в їх відсутності.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення згідно із п.9 ч.1 ст.309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1