Провадження № 1-кп/643/758/24
Справа № 643/9370/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000483 від 05.06.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з середньою освітою, заміжньої, не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

І. Обвинувачення, визнане судом доведеним.

ОСОБА_4 , будучи особою, яка вживає психотропні речовини, 04.06.2024 близько 11 год 00 хв, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, і реалізуючи його, замовила за допомогою мобільного зв`язку у невстановленої під час досудового розслідування особи особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонений, плату за яку здійснила через термінал самообслуговування, після чого отримала повідомлення з місцем знаходження замовленої психотропної речовини.

Далі ОСОБА_4 04.06.2024 приблизно о 12 год 00 хв прибула до місця знаходження схованки з придбаною нею психотропною речовиною, яка знаходилась неподалік будинку, АДРЕСА_2 , точної адреси під час досудового розслідування не встановлено, де знайшла залишений їй невстановленою особою зіп-пакет із особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, який вона поклала в свою сумку та пішла з вказаного вище місця разом із придбаною особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, обіг якої заборонено, тим самим незаконно придбала та почала зберігати її при собі для особистого вживання, без мети збуту.

05.06.2024 близько 03 год 26 хв протиправна діяльність ОСОБА_4 , пов`язана з незаконним зберіганням особливо небезпечної психотропної речовини, була припинена працівниками поліції та в ході проведення огляду місця події у період часу з 03 год 55 хв до 04 год 35 хв за адресою: АДРЕСА_2 у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору всередині, яка згідно висновку судової експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/121-24/16893-НЗПРАП від 21.06.2024 є особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, обіг якої заборонено згідно із «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, загальною масою 2,8047 грам, що є великим розміром, яку ОСОБА_4 незаконно придбала та зберігала для особистого вживання без мети збуту.

ІІ. Стаття Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачена.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та незаконне зберігання психотропних речовин у великих розмірах без мети збуту.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала у повному обсязі, щиро розкаялась.

Підтвердила, що після завершення досудового розслідування в повному обсязі ознайомилась з матеріалами кримінального провадження, не заперечує обставини, встановлені в ході досудового розслідування.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 надала свідчення та підтвердила, що в обвинувальному акті правильно зазначені час, спосіб, місце та інші обставини вчинених ним кримінальних правопорушень. Показання обвинуваченої суд вважає послідовними, логічними і не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та щирості її позиції.

На запитання суду обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що показання надає добровільно, будь-яке фізичне або психологічне насильство до неї не застосовувалось.

Таким чином, судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 правильно розуміє зміст визнаних ним обставин, сумнівів у добровільності позиції обвинуваченої у суду відсутні. Одночасно обвинуваченій роз`яснено, що у разі визнання нею своєї вини без повного дослідження доказів, вона позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Обвинувачена підтвердила, що розуміє наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Ураховуючи обставини даної кримінальної справи, позицію обвинуваченого, думку прокурора, суд визнав за можливе не досліджувати всі докази щодо обставин скоєння обвинуваченим вказаних вище кримінальних правопорушень та розглянути справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

IV. Призначення покарання.

Дані про особу обвинуваченого.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 перебуває у зареєстрованому шлюбі, на утриманні неповнолітніх дітей немає.

На обліку у лікаря психіатра не перебуває. Водночас обвинувачена з 2018 перебуває на обліку у лікаря нарколога, через залежність від алкоголю.

Судом також встановлено, що обвинувачена немає постійного місця роботи, а єдиним джерелом її доходу є періодична допомога від близьких родичів, які мешкають за кордоном. Як повідомила обвинувачена, вона на даний час немає постійного місця проживання та мешкає у знайомих, оскільки належне їй житло було зруйноване внаслідок збройної агресії рф.

В обвинувальному акті прокурор зазначає, що ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України є особою, яка немає судимості. Однак суд зазначає, що при ухваленні цього вироку не може враховуватись погашена чи знята судимості, оскільки це суперечить самій суті інституту припинення судимості. Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження і призначення покарання. Наведене узгоджується з висновками Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладених у постановах від 17.09.2020 (справа № 739/1140/18) та 20.04.2023 (справа № 206/1127/21).

Як повідомила обвинувачена, вона проходила курс лікування від наркотичної залежності, однак вказана інформація не підтверджена офіційними даними. В ході судового засідання обвинувачена не наполягала на витребуванні зазначеної інформації.

Інших відомостей, які характеризують особу обвинуваченої судом не встановлено.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У обвинувальному акті прокурором зазначено, що в ході досудового розслідування не було встановлено обставин, які відповідно до ст. 66, 67 КК України пом`якшують чи обтяжують покарання. Під час судових дебатів прокурор зазначила, що обставиною, яка пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Водночас, факт визнання засудженим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, не може безумовно свідчити про щире каяття з приводу вчиненого як обставину, що пом`якшує покарання. Адже щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, ще й щирий жаль з цього приводу, осуд своєї поведінки та відповідні висновки на майбутнє. Проте суд не вбачає у поведінці обвинуваченої критичної оцінки своєї протиправної поведінки, її осуд та її дійсний намір припинити вживання наркотичних засобів чи психотропних речовин.

Відтак судом не встановлено обставин, які відповідно до ст. 66, 67 КК України пом`якшують чи обтяжують покарання.

Застосовне законодавство.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Верховним Судом неодноразово зазначалось, що заходи примусу повинні ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства (постанови від 31.01.2023 у справі № 759/6139/22, від 27.10.2022 у справі № 546/526/18, від 30.11.2022 у справі № 379/1657/18).

Мотиви призначення покарання.

Прокурор просила призначити обвинуваченій покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Із застосуванням ст. 75 КК України звільнити обвинувачену від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік. Крім того, прокурор просила покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

Обвинувачена ОСОБА_4 не висловила заперечень щодо запропонованого прокурором покарання.

Вислухавши думку прокурора та обвинуваченої, враховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, яке є нетяжкими злочином, особу винної, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд доходить висновку про призначення обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, визначеної ч. 2 ст. 309 КК України.

Водночас суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без реального відбуття призначеного їй покарання, однак в умовах здійснення контролю за її поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

За приписами ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується лише в тому разі, коли для цього наявні умови і підстави, визначені приписами ст. 75 КК України. Підставою для звільнення особи від відбування покарання з випробуванням закон визначає переконання суду, викладене в мотивованому висновку про можливість її виправлення без відбування покарання, яке ґрунтується на оцінці даних про вчинене кримінальне правопорушення, мету й мотиви, тривалість та інтенсивність протиправної поведінки тощо.

Суд вважає, що вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, оскільки ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом під час ухвалення вироку

Щодо запобіжного заходу

Запобіжний захід щодо обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався.

Прокурором клопотання про обрання обвинуваченій запобіжного заходу під час судового провадження не заявлялось. Враховуючи наведене, а також засади змагальності та диспозитивності кримінального провадження, суд не вбачає підстав за власною ініціативою вирішувати питання про обрання обвинуваченій запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Щодо інших питань

Витрати на проведення Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/121-24/16893-НЗПРАП від 21.06.2024, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Питання щодо речових доказів і документів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 128-129, 369-371, 373-377 КПК України

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, з покладанням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 3, 5 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирається.

Речовий доказ: полімерний пакет опечатаний биркою з написом Харківський НЖЕКЦ МВС України «Висновок № СЕ-19/121-24/16893-НЗПРАП від 21.06.2024, №КП (справи) № 0000483 від 05.06.2024 Вид експ. (досл.) 8.6., який визнаний речовим доказом постановою дізнавача від 03.06.2024 та переданий на зберігання до Управління логістики та МТЗ ГУНП в Харківській області згідно квитанції № 1352 знищити після набрання вироком законної сили.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/121-24/16893-НЗПРАП від 21.06.2024 в розмірі 2271,84 грн.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1