Справа №: 343/2185/24
Провадження №: 1-кп/343/140/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Івано - Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано Франківської області, в порядку спрощеного провадження, кримінальне провадження №1-кп/343/140/24, внесене 16.08.2024 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000083, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації в Збройних силах України, раніше у порядку ст. 89 КК України несудимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального проступку, форми вини і мотивів кримінального проступку:

ОСОБА_3 заподіяв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та незначну втрату працездатності.

Кримінальний проступок вчинений за таких обставин.

Обвинувачений ОСОБА_3 проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді стрільця помічника гранатометника 4 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 8 аеромобільної роти 3 аеромобільного батальйому.

Проходячи військову службу, обвинувачений ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройний сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватись Конституції України і законів України, військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військової служби, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків.

Однак, 15.08.2024, близько 15.20 год., солдат ОСОБА_3 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в ході словесного конфлікту, наніс потерпілому ОСОБА_4 декілька ударів кулаками рук в ділянку обличчя, що спричинило тілесні ушкодження у вигляді: перелому кісток носа без зміщення і без порушень функції носового дихання, перелому коренів 1-го зуба справа та 1-го зуба зліва на верхній щелепі, в ділянці верхньої губи травматичний набряк м`яких тканин, синець та садно на обвідці, забійну рану, садно на слизовій оболонці та крововилив під слизову оболонку, крововилив під слизову оболонку нижньої губи, забійну рану, які відповідно до висновку судово медичного експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та незначну стійку втрату працездатності.

ІІ. Підстави доведеності винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку:

обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Частинами 2, 3 статті 381 Кримінально процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_5 , вбачається, що обвинувачений беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто у заподіяні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та незначну втрату працездатності, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Згідно із заявою потерпілого ОСОБА_4 , останній погодився із встановленими дізнанням обставинами, викладеними в обвинувальному акті, він ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене вище, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву останнього, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, заяву потерпілого ОСОБА_4 про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згодою з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт може бути розглянутий в порядку, визначеному ст. 381 382 КПК України.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

ІІІ. Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальний проступок, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений:

органом дізнання встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом дізнання вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь - якого примусу.

Таким чином, беручи до уваги вищевказане, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки він заподіяв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та незначну втрату працездатності.

ІV. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання:

обставинами, які згідно із ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, які згідно із ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_3 є вчинення кримінального проступку в стані алкогольного сп`яніння.

V. Мотиви призначення покарання:

призначаючи покарання, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, особа винного, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше у порядку ст. 89 КК України не судимий, під спостереженням в лікаря - психіатра та лікаря - нарколога консультативно - діагностичного центру КНП «Долинська багатопрофільна лікарня» не знаходиться, негативно характеризується за місцем проживання та місцем проходження військової служби.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Тому, суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти росії» (рішення від 09.06.2005), і в справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24.03.2005), згідно з якими досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було «свавільним». У справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При призначенні покарання суд бере до уваги положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, враховує наявність двох обставин, які пом`якшують покарання та однієї обставини, яка обтяжує покарання, дані про особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального проступку і вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, а саме у виді штрафу.

Саме таке покарання буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи та не буде становити «особистий надмірний тягар для особи».

VІ. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

VІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:

запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374, 381-382, 394 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- медичні документи на ім`я ОСОБА_4 (кардіограму, СD-R диск з рентгенограмою, опис до рентгенограми, виписку з стоматологічної клініки "Денталюкс", знімки ротової порожнини та зубів) - повернути ОСОБА_4 ;

- догоспітальний протокол №6051, карту виїзду швидкої медичної допомоги на ім`я ОСОБА_4 - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000083.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Івано - Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано Франківської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених у ч. 1 ст. 394 КПК України, а саме: даний вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені дізнанням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1