Провадження №1-кп/127/781/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

представник ювенальної превенції ОСОБА_7 ,

дослідивши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000164 від 19.07.2024,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яку зберігав при собі.

В подальшому, 19.07.2024 близько 17:52 год. у АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 був зупинений старшим інспектором з ювенальної превенції сектору взаємодії з громадами відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницької області та поліцейським офіцером громади, на запитання останніх про наявність заборонених речовин, повідомив, що у нього при собі наявна заборонена речовина, яка знаходиться в нагрудній сумці чорного кольору, яка одягнена через плече.

В ході проведення огляду місця події, 19.07.2024 в період часу з 20:45 год. по 20:50 год., ОСОБА_4 за добровільною письмовою згодою, видав працівникам поліції поліетиленовий пакет в середині якого порошкоподібна речовина.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/102-24/14355-НЗПРАП від 06.08.2024, в наданій на експертизу речовині міститься психотропна речовина амфетамін масою 0,9946 г.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального правопорушення, в зв`язку з тим, що ОСОБА_4 добровільно пройшов курс лікування від наркоманії.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, суду пояснив, що він дійсно вчинив дане правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, однак на даний час став на шлях виправлення та пройшов курс лікування з метою позбутися залежності, тому просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності в зв`язку з проходженням лікування.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, оскільки наявні підстави для задоволення даного клопотання, які підтверджуються наданими суду документами.

Законний представник ОСОБА_5 повідомила, що сама виховує сина, він отримує все необхідне забезпечення, після даної події з ним було проведено бесіду та він зробив для себе належні висновки.

Представник ювенальної превенції ОСОБА_7 зазначила, що обвинувачений на обліку не перебуває, жодною інформацію щодо його неналежної поведінки, вона не володіє.

Заслухавши показання обвинуваченого, пояснення законного представника та представника ювенальної превенції, клопотання захисника, думку прокурора, оцінивши докази, наявні в провадженні в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті, та після роз`яснення йому судом, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України є нереабілітуючою обставиною, підтримав клопотання про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 309 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі частини 4 статті 309 КК ( 2341-14 ) за дії, передбачені частиною 1 цієї статті, винна особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії. Вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Відповідно до довідки КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» №112 від 02.08.2024, ОСОБА_4 , 2007 року народження, знаходився на лікуванні з 23.07.2024 по 02.08.2024, з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання ПАР з шкідливими наслідками та добровільно пройшов курс лікування.

Що стосується необхідності встановлення діагнозу наркоманія, суд зазначає наступне.

Так, ч. 4 ст. 309 КК України передбачено звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України, якщо особа добровільно пройшла лікування від наркоманії.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» наркоманія - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною, а особа, хвора на наркоманію, це особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз «наркоманія».

Згідно Міжнародною класифікацією хворою, поняття наркоманія є застарілим, що також було підтверджено допитаним в судовому засіданні лікарем, який зазначив що розлади психіки та поведінки і наркоманія мають однакове значення.

В самому законі зазначено, що наркоманія є психічним розладом зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини, а згідно наданих суду документів ОСОБА_4 виявляє розлади психіки та поведінки внаслідок вживання психотропних речовин, тому зважаючи на встановленні під час розгляду даного клопотання обставини, суд дійшов висновку, що зазначені поняття є тотожними.

Враховуючи вищезазначене, розглянувши заявлене клопотання, вислухавши думку учасників кримінального провадження, зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 добровільно звернувся до медичного закладу для лікування в зв`язку з вживанням наркотичних засобів, суд приходить до переконання, що клопотання слід задовольнити та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, закривши кримінальне провадження відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Оскільки, ОСОБА_4 є неповнолітнім, немає джерел доходу та перебуває на утриманні матері, суд приходить до висновку про необхідність, відповідно до вимог ст. ст. 124, 126 КПК України, стягнути з законного представника ОСОБА_5 процесуальні витрати у відшкодування вартості проведення судової експертизи у кримінальному провадженні.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України арешт накладений на речові докази в кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 44, 309 КК України, ст. ст. 100, 124, 126, 174, 284, 285, 286, 288, 350, 370, 372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника задовольнити.

На підставі ч. 4 ст. 309 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000164 від 19.07.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України закрити у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності.

Стягнути з законного представника ОСОБА_5 на користь держави Україна процесуальні витрати в сумі 3029,12 грн. у відшкодування вартості проведення експертизи.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області №127/24248/24 від 24.07.2024 скасувати.

Речовий доказ по кримінальному провадженню №0000164, а саме: психотропну речовину, масою 1,4215 г, яку передано на зберігання до камери речових доказів Відділу поліції №2 Вінницького РУП у Вінницькій області, після набрання ухвалою законної сили знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її винесення.

Суддя: