Провадження №11-сс/801/486/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

заявника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

та його захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2024 року,

якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність Вінницької обласної прокуратури, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою (повідомленням) ОСОБА_7 (лист № 09/2-1232-16 від 19.03.2024).

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_7 на бездіяльність Вінницької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 (лист № 09/2-1232-16 від 19.03.2024).

Скарга мотивована тим, що ОСОБА_7 подав до Офісу Президента України заяву про вчинення кримінального правопорушення адвокатами та працівниками правоохоронних органів, які на думку заявника, умисно не виконують ухвали судів щодо призначення ОСОБА_7 адвоката, залучають захисників без згоди ОСОБА_7 та вчиняють інші злочини проти скаржника, зокрема «кришують» злочини посадовців, яка прийнята та направлена для розгляду до Вінницької обласної прокуратури.

Листом за підписом начальника відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 № 09/2-1232-16 заявника повідомлено про те, що його заяву розглянуто та за результатами розгляду встановлено, що підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні, оскільки заява не містять обов`язкових ознак злочину.

Заявник вважає, що Вінницькою обласною прокуратурою допущено бездіяльність, а тому просить зобов`язати уповноважену особу Вінницької обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР за його заявою від 29.02.2024 (лист 09/2-1232-16).

Суд першої інстанції вказав, що заявник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином та завчасно. Працівники установи «УВП № 1» повідомили, що ОСОБА_7 відмовився від участі у судовому засіданні, оскільки судом не забезпечено заявника захисником. Разом з тим, ОСОБА_7 клопотань про призначення йому захисника на адресу суду не надходило, клопотань під час розгляду не заявляв.

Прокурор ОСОБА_10 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення поданої скарги, посилаючись на те, що заява ОСОБА_7 розглянута у встановлений законом строк та заявнику надано відповідь. Підстав для внесення відомостей заява не містять.

Враховуючи поведінку скаржника, слідчий суддя прийшов до висновку про можливість розгляду скарги за відсутності ОСОБА_7 , так як чергове відкладення розгляду скарги призводить до порушення строку, встановленого ч. 2 ст. 306 КПК України, а також не гарантує прибуття в наступне судове засідання особи, яка не бажає брати в ньому участь..

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2024 року у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність Вінницької обласної прокуратури, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою (повідомленням) ОСОБА_7 (лист № 09/2-1232-16 від 19.03.2024) відмовлено.

В обґрунтування висновків суду слідчий суддя вказав, що відповідь від 19.03.2024 Вінницькою обласною прокуратурою ОСОБА_7 не надавалась, заявник відмовився від надання показань, відповідно до копій наданих в судовому засіданні прокурором, Вінницькою обласною прокуратурою проведено перевірку відомостей зазначених у зверненнях ОСОБА_7 та надано вичерпну відповідь.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, ОСОБА_7 оскаржив його в апеляційному порядку, просив поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2024, скасувати оскаржувану та постановити нову ухвалу, про задоволення його скарги в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що не був присутнім при розгляді його скарги судом першої інстанції 22.05.2024, а оскаржувану ухвалу отримав лише 01.06.2024, вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з істотним порушенням норм КПК України та його конституційних прав, оскільки слідчим суддею за його клопотаннями не було забезпечено захисника по безоплатній правовій допомозі, у зв`язку з чим, скаргу було розглянуто з прокурором дії якого оскаржуються, без його участі та участі його захисника.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції заявник ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 подану апеляційну скаргу заявником підтримали повністю, просили її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність, вважаючи ухвалу слідчого судді суду першої інстанції від 22.05.2024 законною та обґрунтованою.

Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника та заперечення прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2024 ОСОБА_7 пропущено не було, а тому розгляду в цій частині не підлягає, сама ж апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст.370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частин 1, 3 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частина 1 ст.24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Кожна людина має право розраховувати, що до неї буде застосована належна правова процедура. Відповідно до ст.8 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Одним з елементів цього принципу є доступ до правосуддя, забезпечений незалежними та неупередженими судами.

Відповідно до вимог ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України.

Зокрема, відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Слідчий суддя суду першої інстанції вирішуючи питання про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність Вінницької обласної прокуратури, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою (повідомленням) ОСОБА_7 (лист № 09/2-1232-16 від 19.03.2024) виходив з того, що заявник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином та завчасно. Працівники установи «УВП № 1» повідомили, що ОСОБА_7 відмовився від участі у судовому засіданні, оскільки судом не забезпечено заявника захисником. Разом з тим, від ОСОБА_7 клопотань про призначення йому захисника на адресу суду не надходило, клопотань під час розгляду не заявляв. Слідчий суддя не наділений повноваженнями забезпечити прибуття цієї особи проти її волі, а чергове відкладення розгляду скарги призводить до порушення строку, встановленого ч. 2 ст. 306 КПК України, а також не гарантує прибуття в наступне судове засідання особи, яка не бажає брати в ньому участь.

Проте, колегія суддів не може погодитися із таким висновком слідчого судді.

Так, ч.1 ст.60 КПК України визначено, що заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

У відповідності до ч. 1ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом цієї норми бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає їх невнесення впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому, відповідно до положень ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Також зі змісту статті 306 КПК України вбачається, що у випадку неявки викликаних осіб слідчий суддя перевіряє своєчасність їх оповіщення про дату, час та місце розгляду скарги і розглядає питання про можливість прийняття рішення по скарзі за відсутності будь-кого з названих осіб.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя з урахуванням усного повідомлення працівників установи виконання покарань №1 та думки прокурора, в свою чергу належним чином не перевірив своєчасність оповіщення заявника ОСОБА_7 про дату, час та місце розгляду скарги останнього, призначену на 14:00 год 22.05.2024 року, оскільки в матеріалах судового провадження на день розгляду скарги були відсутні як розписка про отримання ОСОБА_7 , який відбуває покарання у вигляді довічного позбавлення волі в ДУ «УВП (№1)» судової повістки про розгляд його заяви на вказані день та час, так і будь-які інші відомості уповноважених осіб ДУ «УВП (№1)» в письмовому вигляді на підтвердження висловленої заявником позиції щодо його відмови від участі в судовому засіданні, та з яких причин.

Колегія суддів дійшла до переконання, що слідчий суддя суду першої інстанції, розглядаючи скаргу ОСОБА_7 по суті без його участі, порушив загальні засади кримінального провадження, а саме: законність; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, тим самим позбавив заявника права на судовий захист своїх законних інтересів.

Також апеляційним судом після огляду матеріалів за скаргою ОСОБА_7 справа №127/15289/24/21, провадження №1-кс/127/6474/24, які надійшли до Вінницького апеляційного суду з міського суду та змісту самої скарги встановлено, що ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність Вінницької обласної прокуратури, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою (повідомленням) ОСОБА_7 (лист № 09/2-1232-16 від 19.03.2024). При цьому у своїй скарзі заявник не вказує будь-які ідентифікуючі відомості, зокрема коли він звертався з відповідними заявами до Вінницької обласної прокуратури, та не додає копій вказаних заяв, в підтвердження звернення з такими.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що слідчий суддя на вказане увагу звернув та з наданих прокурором ОСОБА_10 пояснень та листів за підписом прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_11 від 26.03.2024 № 31-1232 (№ 31-297вих. 24) та від 26.03.2024 № 31-1232-16 за підписом заступника начальника відділу обласної прокуратури ОСОБА_12 в судовому засіданні встановив, що такий лист вих. № 09/2-1232-16 від 19.03.2024 Вінницькою обласною прокуратурою заявнику не направлявся, при цьому слідчим суддею при розгляді скарги ОСОБА_7 від 03.05.2024 належним чином в заявника не було з`ясовано з якими саме він заявами, і коли звертався до органів прокуратури, не витребувано та не оглянуто в судовому засіданні матеріали заяв ОСОБА_7 , дослідження яких є невід`ємною умовою для прийняття обґрунтованого рішення за результатами розгляду скарги.

Положенням ст.214 КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, але виходячи з положень ч.5 ст.214 КПК України, змісту таких відомостей має бути надана належна оцінка.

При цьому, виходячи зі змісту ст.214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві або повідомленні, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Оскільки чинним КПК України передбачена можливість оскаржити дії, бездіяльність уповноваженої особи Вінницької обласної прокуратури, то у слідчого судді виникають повноваження щодо перевірки правильності висновку за результатами такої оцінки, що відповідає основним положенням цього Кодексу, зокрема п.18 ст.3 КПК України, відповідно до якого до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю з дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За таких обставин колегія суддів вважає, що всупереч вимог п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя не здійснив заходів на захист прав та інтересів заявника у даному провадженні, фактично скаргу по сутті не розглянув та прийняв безпідставне рішення.

Таким чином доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді частково знайшли своє підтвердження, що зумовлюють її скасування.

Згідно з ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Однією з процесуальних гарантій реалізації прав людини в кримінальному провадженні являється здійснення слідчими суддями, у порядку передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу суду, а тому, враховуючи, що розгляд відповідної скарги згідно з вимогами ст.ст.306, 307 КПК України є прерогативою слідчого судді місцевого суду, приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді слід скасувати та направити матеріали скарги ОСОБА_7 до Вінницького міського суду Вінницької області для нового судового розгляду у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

При новому розгляді слідчому судді суду першої інстанції необхідно врахувати наведене та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 415, 422 КПК України,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22 травня 2024 року - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4