Єд. унік. № 243/2959/23
Провадження № 1-кп/243/520/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Слов`янськ

Судова колегія Слов?янського міськрайонного суду Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000237 від 16 квітня 2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Слов`янська Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, раніше не судимого, яка зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Слов`янська Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, раніше не судимого, яка зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 строком на 2 місяці без визначення розміру застави, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1 та 3 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що він може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків.

Окрім того, прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 строком на 2 місяці без визначення розміру застави, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1 та 3 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що він може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зазначили, що підтримують клопотання прокурора, просять його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_8 заперечували проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу, захисник просив звернути увагу, що його підзахисний має родину та дитину, тому просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_13 та його захисник ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотання прокурора щодо застосування запобіжного заходу, захисник зазначив, що клопотання прокурора є необґрунтованим, обвинувачений не має наміру переховуватися від суду чи незаконно впливати на свідків, тому просив застосувати запобіжний захід у вид домашнього арешту.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_13 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень частин 1 та 3 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , судова колегія виходить з наступного.

Так, ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18.04.2023 до ОСОБА_10 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на підставі встановленого ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків, знищення речей, що мають доказове значення для досудового розслідування. В подальшому строк дії запобіжного заходу був неодноразово продовжений ухвалами Дзержинського міського суду Донецької області та Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.

Згідно частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд зауважує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Норми КПК України не містять визначення поняття обґрунтованість підозри.

Втім, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справах Нечипорук і Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року, Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року). Обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема, протоколами слідчих дій, висновками експертів.

Відповідно до положення ч.5 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов?язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч.3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У відповідності до пунктів 61 та 62 Рішення Європейського Суду з прав людини від 24.07.2003 року по справі Смирнов проти Росії, наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинуватості, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, за який чинним законом про кримінальну відповідальність передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі.

Вказані обставини у сукупності та дані про особу ОСОБА_10 , тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, свідчать про наявність на даний час ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, тому є достатні підстави вважати, що він може переховуватися від суду, оскільки тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_10 у разі визнання його винуватим, може побудити його на вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності. Судова колегія зважає, що похилий вік та наявність малолітньої дитини не стали стримуючим фактором для нього від вчинення протиправних дій за змістом обвинувального акту, тому і підстави для висновку про те, що наявні обставини унеможливлять втечу обвинуваченого, відсутні.

Окрім того, суд зважає, що прокурором доведено перед судом наявність ризику незаконного впливу на свідків та потерпілих з огляду на невизнання обвинуваченим своєї причетності до інкримінованого злочину, його обізнаність про їх місце перебування, а також на перебування у близьких відносинах зі свідком ОСОБА_14 .

Підсумовуючи вищенаведене, судова колегія приходить до висновку про недостатність застосування відносно обвинуваченого більш м?якого запобіжного заходу для запобігання встановленим ризикам переховування від суду та незаконного впливу на свідків, тому суд вважає, що є законні підстави для продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, бо саме такий запобіжний захід може у подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_10 та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України.

Під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу слідчим суддею розмір застави не визначався. Продовжуючи дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави у відповідності до ст. 183 КПК України, з урахуванням наявності встановлених судом ризиків, суті обвинувачення у вчиненні насильницького злочину, що призвів до смерті людини.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , судова колегія виходить з наступного.

Так, ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18.04.2023 до ОСОБА_11 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на підставі встановлених ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків, знищення речей, що мають доказове значення для досудового розслідування. В подальшому строк дії запобіжного заходу був неодноразово продовжений ухвалами Дзержинського міського суду Донецької області та Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.

Згідно частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд зауважує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Норми КПК України не містять визначення поняття обґрунтованість підозри.

Втім, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справах Нечипорук і Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року, Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року). Обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема, протоколами слідчих дій, висновками експертів.

Відповідно до положення ч.5 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов?язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч.3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У відповідності до пунктів 61 та 62 Рішення Європейського Суду з прав людини від 24.07.2003 року по справі Смирнов проти Росії, наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинуватості, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, за який чинним законом про кримінальну відповідальність передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі.

Вказані обставини у сукупності та дані про особу ОСОБА_11 , тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, свідчать про наявність на даний час ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, тому є достатні підстави вважати, що він може переховуватися від суду, оскільки тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_11 у разі визнання його винуватим, може побудити його на вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності. Судова колегія зважає, що похилий вік та стан здоров`я обвинуваченого не стали стримуючим фактором для нього від вчинення протиправних дій за змістом обвинувального акту, тому і підстави для висновку про те, що наявні обставини унеможливлять втечу обвинуваченого, відсутні.

Окрім того, суд зважає, що прокурором доведено перед судом наявність ризику незаконного впливу на свідків та потерпілих з огляду на невизнання обвинуваченим своєї причетності до інкримінованого злочину, його обізнаність про місце перебування свідків та потерпілих.

Підсумовуючи вищенаведене, судова колегія приходить до висновку про недостатність застосування відносно обвинуваченого більш м?якого запобіжного заходу для запобігання встановленому ризику переховування від суду, тому суд вважає, що є законні підстави для продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, бо саме такий запобіжний захід може у подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_11 та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України.

Під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу слідчим суддею розмір застави не визначався. Продовжуючи дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судова колегія не вбачає підстав для визначення розміру застави у відповідності до ст. 183 КПК України, з урахуванням наявності встановленого судом ризику, суті обвинувачення у вчиненні насильницького злочину, що призвів до смерті людини.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177-178, 181, 183, 194, 197, 201, 202, 331, 371-372, 376, 395 КПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в державній установі Дніпровська установа виконання покарань (№4), строком на 60 діб, тобто до 23 листопада 2024 включно.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в державній установі Дніпровська установа виконання покарань (№4), строком на 60 діб, тобто до 23 листопада 2024 включно.

Копію ухвали вручити прокурору, захисникам, обвинуваченим та направити для виконання начальнику державної установи Дніпровська установа виконання покарань (№ 4).

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення, підлягає негайному виконанню.

Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Повний текст ухвали виготовлений 25.09.2024 о 14-25 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3