Справа № 991/5355/24
Провадження №11-сс/991/701/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_6 в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНВУД КЕПІТАЛ» на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24 червня 2024 року про арешт майна в кримінальному провадженні №0000169 від 07 липня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24 червня 2024 року задоволено клопотання детектива, з метою забезпечення спеціальної конфіскації накладено арешт на нерухоме майно ТОВ «ГРІНВУД КЕПІТАЛ», розташоване в смт Козин, Обухівського району Київської області.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник ТОВ «ГРІНВУД КЕПІТАЛ» адвокат ОСОБА_6 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання. Поновлення строку обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала була постановлена в закритому судовому засіданні без участі власників майна. Копію повного тексту ухвали представник отримала 17 вересня 2024.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що арешт накладено необґрунтовано, арештоване майно не відповідає ознакам, переліченим в п.п.1-4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, підозрюваний ОСОБА_7 не є власником арештованого майна, а слідчий суддя ВАКС при розгляді клопотання необґрунтовано дійшов висновку щодо обізнаності директора ТОВ «ГРІНВУД КЕПІТАЛ» про те, що майно, набуте товариством у власність, може бути одержане в наслідок вчинення кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, яка апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити, думку прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу, або інший документ здано до закінчення строку на пошту.

Звертаючись з апеляційною скаргою в інтересах ТОВ «ГРІНВУД КЕПІТАЛ» адвокат ОСОБА_6 вказала, що оскаржувану ухвалу постановлено без повідомлення та виклику скаржника.

Відповідно до п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга подається на ухвали слідчого судді протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно відмітки про отримання поштового відправлення, копію оскаржуваного рішення представник ТОВ «ГРІНВУД КЕПІТАЛ» адвокат ОСОБА_6 отримала 17 вересня 2024 року та звернулась з апеляційною скаргою 22 вересня 2024 року, тобто в межах п`ятиденного строку на апеляційне оскарження рішення, у зв`язку з чим підстави для його поновлення колегія суддів не вбачає.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

За ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідноположень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання детектива про накладення арешту на майно в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Матеріалами справи встановлено, що слідчою групою детективів НАБУ проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000169 від 07.07.2022 за фактами протиправної діяльності організованої групи з числа осіб, що працюють у суб`єктах господарювання приватної форми права та службових осіб АТ «Українська залізниця», її філій та регіональних філій, зокрема, «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця». Організована група створена з метою заволодіння грошима державного підприємства під час проведення публічних торгів із закупівель товарних матеріальних цінностей для потреб АТ «Укрзалізниця» у її виробничо-господарській діяльності шляхом завчасного погодження учасниками організованої групи переможців торгів, забезпечення акцепту їх пропозицій та укладання договорів із ними, умисного створення умов уникнення реальної конкуренції під час проведення публічних торгів, надання контрольованим організованій групі товариствам переваг порівняно з альтернативними постачальниками товарної продукції та створення для таких постачальників додаткових перешкод, які усували можливість участі у публічних закупівлях АТ «Укрзалізниця» або суттєво її ускладнювали.

Ряду осіб у вказаному кримінальному провадженні повідомлено про підозру. Зокрема, ОСОБА_7 пред`явлено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.5 ст. 191 КК України, а саме в організації заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особо своїм службовим становищем, вчиненому повторно, організованою групою, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

За даними досудового розслідування, підозрювані ймовірно заволоділи коштами АТ «Укрзалізниця» щонайменше у розмірі 182 мільйонів гривень.

За висновками слідчого судді, матеріалами клопотання підтверджується, що підозрюваний ОСОБА_7 є засновником та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «ГРІНВУД КЕПІТАЛ». Номінальним директором вказаного товариства є ОСОБА_8 - довірена особа ОСОБА_7 , яка виконує функції бухгалтера підприємства. Зважаючи на обставини ймовірного вчинення кримінальних правопорушень, розмір заподіяної шкоди, період вчинення інкримінованих, зокрема, ОСОБА_7 діянь, період та обставини набуття ТОВ «ГРІНВУД КЕПІТАЛ» у власність майна, є достатні підстави вважати, що таке набуто за кошти, одержані внаслідок вчинення злочинів, у яких підозрюється останній.

Колегія суддів з таким висновком погоджується.

Обставини кримінального провадження, свідчать про причетність ОСОБА_7 до злочинів, які розслідуються детективами НАБУ в кримінальному провадженні №0000169 від 07.07.2022. Підозрюваний ОСОБА_7 придбав нерухоме майно, яке розташоване на земельних ділянках в смт Козин, Обухівського району Київської області. Для цього він придбав корпоративні права ТОВ «ГРІНВУД КЕПІТАЛ». З огляду на обставини, викладені у повідомленні про підозру, зазначені об`єкти нерухомості набуті ТОВ «ГРІНВУД КЕПІТАЛ» у період та безпосередньо після ймовірного вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень.

Слідчою суддею встановлено, що 02 серпня 2023 року підозрюваний ОСОБА_7 вступив до складу засновників ТОВ «ГРІНВУД КЕПІТАЛ» з майновим внеском до статутного капіталу у вигляді незавершеного будівництвом магазину з кафетерієм, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 231, вартістю 6 448 560 грн., торгового павільйону, за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:231, вартістю 364 650 грн. Водночас, станом на момент вступу підозрюваного ОСОБА_7 до складу засновників вказаного товариства, єдиним засновником такого був ОСОБА_9 , який підконтрольний підозрюваному ОСОБА_7 , що також підтверджується матеріалами провадження.

Відповідно до копії протоколу огляду від 07 червня 2024 року детективом за участі спеціаліста оглянуто мобільний телефон, вилучений у ОСОБА_9 , у якому виявлено листування останнього з ОСОБА_7 , у кому вони 21 травня 2023 року обговорюють питання зміни директора товариства, водночас ОСОБА_7 пропонує ОСОБА_9 оформити 50% на себе, а також ОСОБА_9 пересилає ОСОБА_7 інформацію щодо необхідності сплатити податків по товариству.

Відповідно до ч.6 ст.12 КК України злочин, передбачений ч.5 ст.191 КК України, належить до особливо тяжких.

Таким чином, на думку колегії суддів, наявні в матеріалах справи документи, вказують на причетність ОСОБА_7 , який є власником ТОВ «ГРІНВУД КЕПІТАЛ» до обставин, які розслідуються у кримінальному провадженні №0000169 від 07.07.2022, а джерела набуття майна товариства не ґрунтуються на законних підставах. Зазначене вище підтверджує наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що є підставою для застосування арешту майна.

Згідно з п.2 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч.4 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених п.п.1-4 ч.1 ст.96-2 КК України.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо необхідності накладення арешту з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації, оскільки докази, які містяться у матеріалах справи свідчать, що засновник та керівник товариства повинні були знати, що майно, набуте товариством, може бути одержане чи перетворене внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_7 , тобто відповідає одній з ознак, передбачених ст. 96-2 КК України.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення спеціальної конфіскації, оскільки майно не відповідає критеріям, передбачених ст.96-1 КК України, не підтверджені представниками товариства, отже не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності підстав для накладення арешту на майно з такою метою.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції також не встановлено.

У силу вимог п.1 ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має, у тому числі, право залишити ухвалу без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.132, 167, 170, 171, 173, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24 червня 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000169 від 07 липня 2022 року залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2