УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2024 Справа №607/5599/19 Провадження №1-в/607/443/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, на утриманні 1 малолітня дитина, із середньою освітою, безробітного, засудженого вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.12.2023 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2,4 ст. 185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.345, ч.ч. 1, 2 ст.309, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, із зарахуванням у термін відбування покарання час перебування під вартою у цьому кримінальному провадженні, а саме з 30 листопада 2019 року по 26 березня 2020 року, а також з 27 грудня 2022 року по 02 січня 2023 року включно, про приведення судового рішення у відповідність до чинного законодавства,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про приведення у відповідність до чинного законодавства вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.12.2023, згідно якого його, ОСОБА_3 , засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2,4 ст. 185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.345, ч.ч. 1, 2 ст.309, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, із зарахуванням у термін відбування покарання час перебування під вартою у цьому кримінальному провадженні, а саме з 30 листопада 2019 року по 26 березня 2020 року, а також з 27 грудня 2022 року по 02 січня 2023 року включно.

Так, набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», №3886-ІХ від 18.07.2024, яким усунена караність вчиненого ОСОБА_3 діянь, передбачених ч.4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор не заперечила проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 та звільнення його від призначеного покарання в частині його засудження за ч.4 ст. 185 КК України, в решті вирок залишити без змін.

Засуджений ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився.

Заслухавши думку прокурора, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпуктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1.01.2022 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2481 грн.

Таким чином відповідно до статті 51 КУпАП (в редакції закону станом на 9.08.2024), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто -2 481 грн.

З викладеного вбачається, що втратила чинність норма закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, а саме розмір крадіжки 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто -248,1 грн. яка діяла до 09.08.2024.

Таким чином, внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_3 майна становить: 491, 18 грн., 493, 81 грн. та 721, 76 грн., тобто, ці суми є меншими за розмір, з якого настає кримінальна відповідальність, а саме 2 481 грн., то суд вважає, що, з огляду на передбачений ст.58 Конституції України і ст.5 КК України принцип зворотної дії закону в часі та відповідно до ч.2 ст. 74 КК України, засудженого ОСОБА_3 слід звільнити від призначеного судом покарання за вироком суду в частині засудження за ч.4 ст. 185 КК України.

В той же час, ОСОБА_3 слід вважати таким, що засуджений вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.12.2023, за ч.ч. 1, 2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.345, ч.ч. 1 і 2 ст.309 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями наступні покарання, зокрема, за:

-ч.1 ст.185 КК України - 1 (один) рік обмеження волі;

-ч.2 ст.185 КК України - 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі;

-ч.1 ст.309 КК України - 6 (шість) місяців арешту;

-ч.2 ст.309 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі;

-ч.1 ст.345 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі;

-ч.2 ст.186 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати ОСОБА_3 не відбуту частину покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 лютого 2018 року у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування призначеного судом ОСОБА_3 покарання рахувати з моменту звернення даного вироку до виконання.

Крім цього, зарахувати у термін відбування призначеного ОСОБА_3 покарання час перебування останнього під вартою у цьому кримінальному провадженні, а саме з 30 листопада 2019 року по 26 березня 2020 року, а також з 27 грудня 2022 року по 02 січня 2023 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст.5, 74 КК України, ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання засудженого ОСОБА_3 - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від призначеного покарання згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.12.2023 за ч.4 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, на утриманні 1 малолітня дитина, із середньою освітою, безробітного, таким, що засуджений вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.12.2023, за ч.ч. 1, 2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.345, ч.ч. 1 і 2 ст.309 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями наступні покарання, зокрема, за:

-ч.1 ст.185 КК України - 1 (один) рік обмеження волі;

-ч.2 ст.185 КК України - 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі;

-ч.1 ст.309 КК України - 6 (шість) місяців арешту;

-ч.2 ст.309 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі;

-ч.1 ст.345 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі;

-ч.2 ст.186 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати ОСОБА_3 не відбуту частину покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 лютого 2018 року у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування призначеного судом ОСОБА_3 покарання рахувати з моменту звернення даного вироку до виконання.

Крім цього, зарахувати у термін відбування призначеного ОСОБА_3 покарання час перебування останнього під вартою у цьому кримінальному провадженні, а саме з 30 листопада 2019 року по 26 березня 2020 року, а також з 27 грудня 2022 року по 02 січня 2023 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1