07.10.2024
Справа № 331/2905/19
Провадження № 1-кс/331/2041/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання представника заявника Запорізької міської ради ОСОБА_3 про скасування арешту квартири АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника Запорізької міської ради ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту квартири АДРЕСА_1

В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.07.2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001042 від 27.06.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , де проживала померла ОСОБА_4 .

Відповідно до отриманої Запорізькою міської радою інформації, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась. На підставі викладеного, Запорізькою міською радою було подано до суду позовну заяву про визнання спадщини відумерлою, яку рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02.09.2021 року задоволено, визнано відумерлою спадщиною квартиру за адресою: АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_4 , а вказаний об`єкт нерухомості передано у власність територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Таким чином, на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02.09.2021 року, Запорізька міська рада є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , однак внаслідок накладеного арешту на вказаний об`єкт нерухомого майна, Запорізька міська рада, як власник, не може володіти та розпоряджатися ним на власний розсуд згідно вимогам цивільного законодавства.

З огляду на викладене, представник заявника просить скасувати арешт квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 з огляду на те, що в подальшому потреба у застосуванні арешту майна відпала, відсутність арешту майна не приведе до втрати або будь-якого пошкодження майна та настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, відсутні ризики того, що нерухоме майно може бути знову переоформлене на інших осіб шляхом продовження злочинної діяльності.

Представник Запорізької міської ради ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, в поданому клопотанні просила суд розглянути клопотання без участі заявника та представника заявника.

Представник ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду вказаного клопотання був повідомлений належним чином.

Слідчий суддя, дослідивши доводи клопотання, долучені до нього копії документів, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю або частково, якщо учасник провадження доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, арешт майна за клопотанням осіб, визначених частиною 1 ст. 174 КПК України, може бути скасовано за існування двох умов: 1) відпала потреба в подальшому застосуванні арешті або 2) арешт накладено необґрунтовано.

Тобто, якщо використовувати сутнісний підхід до визначення характеру рішень щодо арешту майна під час кримінального провадження, то ухвалою про скасування арешту майна слідчий суддя припиняє дію попередньої ухвали про арешт і фактично відмовляє у продовженні раніше накладеного арешту на майно. Навпаки, відмовляючи у скасуванні арешту майна, слідчий суддя фактично продовжує дію попередньої ухвали про арешт майна.

Так, зі змісту поданого клопотання слідує, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя задоволено клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1, та накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001042 від 27.06.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно з рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 визнано відумерлою спадщиною та передано у власність територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

З аналізу ст. ст. 171-174 КПК України вбачається, що у клопотанні про скасування арешту в обов`язковому порядку має бути зазначено наступне: хто звертається із клопотанням про скасування арешту майна (власник майна тощо); перелік і вид майна, арешт, який має бути скасовано; яким процесуальним документом та коли був накладений арешт; мотивація чому слід скасувати арешт, додані докази, що підтверджують обставини викладені в клопотанні.

Разом з тим, подане клопотання не містить жодних доказів, необхідних для вирішення питання щодо необхідності скасування арешту майна, окрім як витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Так, слідчому судді не надано належних та допустимих доказів на підтвердження відкриття кримінального провадження, в межах якого було накладено арешт на відповідне майно, зокрема витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Крім того, представником заявника не долучено доказів на підтвердження того, що арешт дійсно накладено на зазначене у клопотанні майно у кримінальному провадженні, а саме засвідченої належним чином копії ухвали суду, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно. До клопотання не долучено належним чином завірену копію рішення суду від 02.09.2021 року, яке набрало законної сили, яким визнано відумерлою спадщиною квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з тим, представником заявника не зазначено в поданому клопотанні та не долучено документів, які б вказували на те, чи знаходиться кримінальне провадження, в межах якого подається клопотання, в провадженні органу досудового розслідування, чи перебуває в провадженні суду. Оскільки таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження.

При цьому суд звертає увагу на те, що посилання на номер кримінального провадження та дату ухвали не є доказом того, що арешт було накладено відповідно до кримінального процесуального законодавства.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що відсутність вказаних документів унеможливлює вирішення питання про скасування арешту майна, а отже визнає подане представником заявника клопотання необґрунтованим.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 174 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника заявника Запорізької міської ради ОСОБА_3 про скасування арешту квартири АДРЕСА_1 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1