Справа №463/4076/24
Провадження №1-кс/463/8975/24
У Х В А Л А

13 листопада 2024 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР у м. Льввові ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР у м. Льввові ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням яке погоджене з прокурором прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.04.2024 року за № 0000101 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408, ч.2 ст. 111 КК України, а саме просить накласти арешт на майно 1/4 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000101 від 11.04.2024 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч. 2 ст. 111 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивує тим, що начальник групи підготовки та регламенту бортових засобів системи державного розпізнавання військової частини НОМЕР_1 капітан військової служби за контрактом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Мелітополь Запорізької області, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , який проживав за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий, з вищою освітою, одружений, який має на утриманні дитину 2006 року народження, у порушення вимог Військової присяги, ст.ст. 2, 17, 65, 68 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, керуючись ідеологічними мотивами, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір назавжди ухилитись від військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , в умовах воєнного стану, 08.04.2024 не з`явився на службу з відпустки у військову частину НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_4 , та переїхав через території Турецької Республіки та російської федерації на тимчасову окуповану територію України до своєї сім`ї, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де проводить час на власний розсуд, що не пов`язаний з проходженням військової служби, чим ОСОБА_5 вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу з відпустки з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 408 КК України.

Він же, будучи громадянином України, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань, які отримав проходячи понад 23 роки військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , професійного і життєвого досвіду для розуміння факту проведення повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України, негативне відношення представників цієї держави до громадян України, достовірно знаючи, що співробітниками федеральної служби безпеки цієї держави-агресора постійно проводиться підривна діяльність проти України шляхом отримання, у тому числі від громадян України інформації яка б зашкодила інтересам держави Україна та їх громадян, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, керуючись ідеологічними мотивами, у порушення вимог вищевказаного законодавства, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір назавжди ухилитись від військової служби у військовій частині НОМЕР_1 та безперешкодно, тобто без позбавлення волі та здійснення фізичного або психологічного насильства з боку спецслужб держави-агресора, перебувати на територіях російської федерації або тимчасово окупованій території України, 01.04.2024 перебуваючи в Міжнародному аеропорті «Шереметьєво» м. Москва російської федерації приблизно з 13.30 год. та в подальшому при невстановлених досудовим розслідування обставинах (час, місце, спосіб, тощо), але перебуваючи на території російської федерації, надав представниками іноземної держави співробітникам федеральної служби безпеки російської федерації повний доступ до облікових записів, акаунтів, паролів мобільного терміналу марки «XiaomiMi 10Т» з сім-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 та особистого ноутбуку, якими він користувався під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , а також надав інформацію про місце знаходження військової частини НОМЕР_1 , їх підрозділів, кількість сил та засобів військової частини (особовий склад, спеціалісти, зброя, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби), боєготовності частини, втрати сил та засобів, анкетні відомості особового складу, їх місце проживання та інших відомостей, що мають обмежений доступ, чим ОСОБА_5 вчинив державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану, злочин, передбачений ч. 2 ст. 111 КК України.

17.07.2024 в рамках кримінального провадження № 0000101 від 11.04.2024 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 та 20.07.2024 в порядку ст.ст. 111, 112, 135, 278 КПК України повідомлено йому про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч. 2 ст. 111 КК України, шляхом опублікування його на сайті газети «Урядовий кур`єр» та офіційному сайті Офісу Генерального прокурора.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно,Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 10.10.2024 вбачається, що ОСОБА_5 на праві приватної власності належить 1/4 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Санкції ч. 2 ст. 111КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Дослідивши подані матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно з п.2, 3 ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Відповідно до ч.4 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Із змісту ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно.

Так, згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально - правового характеру щодо юридичної особи. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Тобто, накладення арешту на майно юридичної особи, з метою його конфіскації як виду покарання або заходу кримінально - правового характеру щодо юридичної особи, можливе у випадку здійснення провадження щодо такої юридичної особи та за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який у відповідності до вимог ч.1 ст.132 КПК України застосовується на підставі ухвали слідчого судді.

Враховуючи вищенаведені обставини, з метою можливої подальшої спеціальної конфіскаї, вважаю, що клопотання слідчого слід задовольнити, а саме слід накласти арешт на вказане в клопотанні майно.

Керуючись вимогами ст.ст. 9, 107, 131,132,170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР у м. Льввові ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно задоволити.

Накласти арешт на майно, а саме:1/4 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності підозрюваномуу кримінальному провадженні № 0000101 від 11.04.2024 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч. 2 ст. 111 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1