Справа № 487/6274/24
Провадження № 1-кс/487/5957/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2024 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 у кримінальному проваджені №0001038 від 22.08.2023 за ч. 5 ст. 407 КК України про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001038 від 22.08.2023 за ч. 5 ст. 407 КК України звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування.

У клопотанні прокурор посилається на те, що ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати. Так, на думку прокурора, продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 спливає 27.10.2024, проте, завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні до вказаної дати неможливо, оскільки необхідно виконати вимоги ст.ст. 290-291 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні не висловлювали заперечень проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому КПК України.

Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених в ст. 184 КПК України, повинно містити:1) виклад обставин які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Згідно з ч.5 зазначеної норми, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені в ч.3 ст. 199 КПК України виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001038 від 22.08.2023 за ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69/2022 ОСОБА_5 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №20-мд від 14.03.2022 призваний на військову службу по мобілізації.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.02.2023 №17 солдат ОСОБА_5 призначений на посаду номера обслуги 1 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримкивказаної військової частини, зараховано до списків особового та поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби громадян, призваних на військову службу під час мобілізації є день відправлення у військову частину з відповідного районного ( НОМЕР_2 .

Відтак з 14.03.2022, тобто з моменту відправлення ОСОБА_5 у військову частину з відповідного районного ( НОМЕР_2 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

23.05.2023 близько 08:15 год солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, та проходячи військову службу на посаді номера обслуги 1 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та незаконно перебував поза її межами, де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби, до 05.11.2023.

05.11.2023 солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність та помилковість своїх дій, добровільно та з власної ініціативи з`явився до першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, із щирим каяттям, та повідомив про вчинений ним злочин, чим закінчив вчинення правопорушення.

05.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненому в умовах воєнного стану.

20.09.2024 ОСОБА_5 було затримано на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.07.2024 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

23.09.2024 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27.10.2024 включно.

Слідчий суддя в ході розгляду даного клопотання дійшов висновку, що ризики, встановленні при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, не зменшились, продовжують існувати, та у судовому засіданні прокурором доведено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Так, в матеріалах клопотання наявні докази, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , це, зокрема, дані: повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 від 06.07.2023 про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; матеріалів службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_5 ; протоколів допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

При цьому, на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не може вирішувати питання щодо наявності в діях підозрюваної особи всіх елементів складу конкретного кримінального правопорушення, щодо правильності кваліфікації дій підозрюваного. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

З урахуванням змісту та обсягу підозри, а саме, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя вважає, що ця обставина може спонукати підозрюваного до вчинення спроби ухилитися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Отже, продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, слідчий суддя враховує процесуальну поведінку підозрюваного після повідомлення йому про підозру. Так, після повідомлення про підозру ОСОБА_5 був направлений до в/ч НОМЕР_4 для проходження військово-лікарської комісії щодо встановлення ступеня придатності до військової служби, але 05.04.2024 не з`явившись, комісію не пройшов. Крім того, ОСОБА_5 не з`являвся до слідчого без повідомлення причин неявки, у зв`язку з чим оголошувався в розшук.

Слідчий суддя вважає, що продовжує існувати ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, підозрюваний може впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема, осіб, з якими проходив службу у одному підрозділі військової частини.

Продовжує існувати і ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки, будучи військовослужбовцем, в умовах воєнного стану ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, порушуючи військову дисципліну. Крім того, суд враховує репутацію підозрюваного, який на даний час ніде не працює, не має постійного джерела доходу, зловживає алкоголем.

Суд також враховує наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, зокрема, вік та стан здоров`я підозрюваного, який народився в 1976 році, страждає алкоголізмом, у зв`язку з чим перебуває на обліку (зі слів); міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який неодружений, утриманців не має, проживає один в АДРЕСА_2 , але може бути відсутнім за вказаною адресою через те, що наймається працювати до людей в селі; офіційно не працевлаштований; раніше не судимий; є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації.

Строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою спливає 27.10.2024, проте завершити досудове розслідування до вказаної дати неможливо, оскільки необхідно виконати вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України.

Постановою прокурора від 22.10.2024 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, оскільки встановлено продовження існування ризиків, передбачених пп.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, клопотання прокурора підлягає задоволенню, а строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою слід продовжити до 27.11.2024, в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 183, 177, 197, 199, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах строку досудового розслідування, до 27 листопада 2024 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 24.10.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1