Справа № 471/1095/24
Провадження №1-кс/471/332/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2024 р. с-ще Братське

Слідчий суддя Братського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання начальника Братського відділу Вознесенської окружної прокуратури - процесуального керівника у провадженні ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 від 02.09.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2024 року начальник Братського відділу Вознесенської окружної прокуратури - процесуальний керівник у провадженні ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 від 02.09.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Клопотання прокурора мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 01.09.2024 року близько 12:00 год. невстановлена особа, перебуваючи на пасовищі, що розташоване неподалік с. Кам`яно-Костувате Вознесенського району (Новомар`ївська ТГ) Миколаївської області, прив`язала мотузками до дерева малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спричинила останньому тілесні ушкодження.

02 вересня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за №0000104 від 02.09.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

03.09.2024 в ході проведення досудового розслідування, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видав працівникам поліції для проведення огляду свій мобільний телефон марки Redmi 10C синього кольору з чорним чохлом IMEI-код (слот SIM 1) НОМЕР_1 , IMEI-код (слот SIM 2) НОМЕР_2 . Даний мобільний телефон було оглянуто та вилучено.

Прокурор в клопотанні зазначає, що мобільний телефон марки Redmi 10C синього кольору з чорним чохлом IMEI-код (слот SIM 1) НОМЕР_1 , IMEI-код (слот SIM 2) НОМЕР_2 , на який зі слів потерпілого ОСОБА_5 фіксувався процес вчинення щодо нього кримінального проступку, щодо якого ініційоване клопотання, має суттєве значення для кримінального провадження, оскільки може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, незастосування арешту майна може призвести до його втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Тому вважає, що є необхідність у накладенні арешту на вказаний мобільний телефон з метою збереження речових доказів для забезпечення завдань кримінального провадження та здійснення ряду слідчих дій.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив слідчого суддю накласти арешт на предмет вилучений 03.09.2024 в ході проведення огляду речей, а саме: мобільний телефон марки Redmi 10C синього кольору з чорним чохлом IMEI-код (слот SIM 1) НОМЕР_1 , IMEI-код (слот SIM 2) НОМЕР_2 . Також уточнив IMEI-коди даного телефону, вказані в протоколі огляду речей від 03.09.2024 р., та дату складання постанови про визнання речовим доказом та передачу його на зберігання як «03.09.2024», зазначивши, що дізнавачем були допущені описки.

Власник майна в судовому засіданні підтвердив, що належний йому мобільний телефон марки Redmi 10C синього кольору з чорним чохлом видав працівникам поліції добровільно, не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про арешт майна.

Вислухавши прокурора, власника майна, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України права та обов`язки третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч.2 ст. 168 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК Ураїни).

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач (ч. 1 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду.

При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу (ч. 5 ст. 115 КПК України).

Майно, на яке прокурор просить накласти арешт, було вилучено в ході проведення огляду речей 03.09.2024 р. та визнано речовим доказом і поміщено до кімнати зберігання речових доказів Відділення поліції № 1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також те, що незастосування арешту майна може призвести до його втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою збереження речових доказів для забезпечення завдань кримінального провадження та здійснення ряду слідчих дій, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98,167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника Братського відділу Вознесенської окружної прокуратури - процесуального керівника у провадженні ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 від 02.09.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на предмет вилучений 03.09.2024 в ході проведення огляду речей - мобільний телефон марки Redmi 10C синього кольору з чорним чохлом IMEI-код (слот SIM 1) НОМЕР_1 , IMEI-код (слот SIM 2) НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1