Справа № 148/2212/24
Провадження №1-кп/148/176/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Тульчина обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000316 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківка, Донецька область, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого до затримання, за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Тульчинському районному суді Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні подала клопотання про продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивовано тим, що 05.05.2024 близько 12:00 год, ОСОБА_3 за попередньою змовою із особою, матеріали відносно якого виділено в окреме кримінальне провадження, у період дії воєнного стану в Україні, запровадженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, продовженого згідно Закону про затвердження Указу Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №7664/2022 від 12.08.2022, з метою крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу, зайшли до приміщення магазину № 488 ТОВ «Фора», розташованого за адресою: вул. Миколи Леонтовича, 50, м. Тульчин, Вінницької області, який належить ТОВ «Фора», за адресою: вул. Промислова, 5, м. Вишневе, Київської області.

3 метою крадіжки чужого майна з корисливих мотивів, ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якого виділено в окреме кримінальне провадження, скориставшись тим, що продавці перебували в іншому відділенні магазину, діючи з єдиним умислом, направленим на незаконне заволодіння чужим майном, реалізуючи вказаний злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись в тому, що за ними ніхто не спостерігає та скориставшись цим, шляхом вільного доступу, із стелажу з продуктами взяли грудинку свинячу охолоджену, вагою 4.02 кг, вартістю 666,04 грн, стейк свинячий охолоджений н/ф для грилю, вагою 0,600 кг, вартістю 280,40 грн, 1 пачку слайсів курячих «РябChick» з філе, сушені зі смаком сиру Гауда, вагою 50 грам, вартістю 106,54 грн, 1 пачку слайсів «РябChick», сушених з паприкою та перцем вагою 30 грам, вартістю 76,98 грн, 1 сир твердий ваговий «Королівський з Кельна» мол/кор 45% ТМ «Mlekpol» вагою 0,25 кг, вартістю 60,38 грy, 1 палку ковбаси вареної «Теляча» вищий гатунок, натуральна оболонка виробника «Богодухівський МК», вагою 0,500 кг, вартістю 77 грн та із стелажа із спиртним взяли 1 пляшку віскі «Glenfiddich» об?ємом 0,5 л, витримкою не менше 12 років, міцність 40 % об, вартістю 1781,75 грн, які заховали собі в рюкзак та таємно, навмисно викрали їх, чим завдали ТОВ «Фора», за адресою: АДРЕСА_3 , матеріального збитку на загальну суму 3049,09 грн.

Після чого, ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якого виділено в окреме кримінальне провадження, покинули місце скоєння злочину та викрадені товари спожили, тим самим, розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

Підставою продовження застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

На даний час існують такі ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, а саме: відповідно до характеризуючих матеріалів ОСОБА_3 , на обліку в лікарів психіатрів чи наркологів не перебуває, хворобами, що можуть впливати на його розумові здібності не хворіє, і тому, це в сукупності дає йому змогу свідомо керувати власними діями, тому свідомість того, що за інкримінований злочин йому загрожує кримінальна відповідальність, спонукатиме обвинуваченого до переховування від суду з метою ухилення від встановленої законодавством відповідальності; під час досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження ОСОБА_3 , вже переховувався від органу досудового розслідування в результаті чого, останнього було оголошено в розшук та кримінальне провадження зупинено, що вказує на можливість переховування обвинувачено від суду.

З врахуванням вагомості наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, його репутацію, відсутність постійного доходу та роботи, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, прокурор просить суд вирішити питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_3 , оскільки ризики визначені ст. 177 КПК, при обранні та продовженні запобіжного заходу не зникли.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання та просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки прокурором не доведено ризики визначені ст. 177 КПК, разом з тим, визначена шкода в кримінальному провадженні може підпадати під адміністративну відповідальність.

Представник потерпілого у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про проведення розгляду кримінального провадження за його відсутності.

Вислухавши учасників процесу дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Частиною 1 статті 331 КПК України, встановлено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України.

Судом встановлено, що 11.09.2024 ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області, ОСОБА_3 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і строк його спливає 08.11.2024.

При вирішенні даного клопотання, судом враховується положення п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, відповідно до якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За змістом ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків утримання під вартою" № 4 від 25.04.2003 взяття під варту є найбільш суровим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявних підстав вважати, що інші (менш сурові) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На підставі ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК (абз.5 п.18 Листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013).

У зв`язку з чим, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого, тяжкість покарання, у їх взаємозв`язку та приходить до висновку, що продовжують існувати ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості обвинуваченого переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі від 5 до 8 років та обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки у останнього немає постійного доходу та місця роботи.

Відтак, з врахуванням зазначених норм КПК України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практики ЄСПЛ, суд вважає, що прокурором, у судовому засіданні доведена наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, якого у відповідності до ч. 4 ст. 12 КК України, є тяжким і за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування щодо ОСОБА_3 іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що достатній для запобіганню ризикам та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.

У зв`язку з чим, суд з врахуванням вимог ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», приймаючи до уваги фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість злочину і можливого покарання, суд вважає, що наявні підстави для задоволення клопотання прокурора і продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

При цьому слід звернути увагу, що згідно ухвали слідчого судді від 11.09.2024 про обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 альтернативу триманню під вартою, йому визначено розмір застави в розмірі 60560 грн з покладенням обов`язків, пп. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, не виконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 314, 331, КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківка, Донецька область, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого до затримання, за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів та утримувати його у Вінницькій установі виконання покарань УДПтС України у Вінницькій області №1, до 30.12.2024 включно.

Визначити розмір застави, який здатний забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 60560 грн (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень), після внесення якої ОСОБА_3 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

З дня внесення застави строком на два місяці покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1-3, 8, ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України, не виконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалу вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику, а також направити для виконання начальнику установи виконання покарань.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 01.11.2024.

Суддя: