Справа №463/7120/24
Провадження №1-кс/463/5753/24
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу

31 липня 2024 року місто Львів

Слідча суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 , погодженого прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у порядку ч.6 ст.193 КПК України відносно підозрюваного ОСОБА_7 ,

встановила :

в провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові перебувають матеріали кримінального провадження за №0001481 від 03.04.2019 про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Cлідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 , за погодженням прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Подане клопотання мотивує тим, що у Першому слідчому відділлі (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові перебуває кримінальне провадження за №0001481 від 03.04.2019 про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 будучи заступником начальника загону з матеріально-технічного забезпечення загону технічної служби Головного управління ДСНС України у Львівській області, на початку березня 2019 року, у не визначений слідством точний день та час, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах та маючи намір не повертати його власнику, користуючись дружніми та довірливими відносинами з ОСОБА_9 , переконав останнього надати йому в борг грошові кошти в сумі 120000 доларів США. ОСОБА_9 будучи переконаним у достовірності та правомірності намірів погодився надати ОСОБА_7 вищевказану суму коштів.

У подальшому, 15 березня 2019 року близько 12:00 год. ОСОБА_7 перебуваючи у салоні автомобіля марки «Lexus LX570» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на АДРЕСА_1 умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, шляхом зловживання довірою ОСОБА_9 та маючи намір не повертати його власнику, отримав від останнього грошові кошти в сумі 120000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 15.03.2019 становить 3 205 200 гривень. При цьому, ОСОБА_7 зобов`язався повернути ці грошові кошти у строк до 21 березня 2019 року, про що написав власноручну розписку. Однак, у визначений день і по теперішній час ОСОБА_7 отримані ним грошові кошти ОСОБА_9 не повернув, чим завдав йому збитки в особливо великих розмірах.

15.09.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, оскільки під час досудового розслідування встановлено обставини, які прямо вказують на вчинення останім, вказаного кримінального правопорушення.

У разі неможливості вручити особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи, а саме ст.ст.135, 136 КПК України, тобто шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи, або адміністрації за місцем її роботи.

Повідомлення про підозру ОСОБА_7 направлено у спосіб, передбачений ст.ст.135, 136, 278, главами 6, 11 КПК України.

З врахуванням того, що на час складання повідомлення про підозру ОСОБА_7 його точне місце перебування з об`єктивних причин не було встановлено, слідчим вжито всіх можливих заходів для вручення його такого повідомлення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Зазначене свідчить, що ОСОБА_7 набув статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 , в судовому засіданні просив задовольнити подане клопотання.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні відносно клопотання заперечив, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та перевіривши надані матеріали клопотання, зважаючи на те, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та достатність підстав вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду, оскільки на даний час його місцезнаходження невідоме і останій, усвідомлюючи про можливе його притягнення до кримінальної відповідальності, умисно скривається. Окрім цього підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказані твердження за кожним з ризиків підтверджуються тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, без альтернативи застосування більш м`якого покарання, що стимулюватиме підозрюваного переховуватися від органів досудового слідства та суду, у зв`язку з чим інші запобіжні заходи можуть не запобігти зазначеним вище ризикам, а тому, приходжу до висновку про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з наступних підстав.

Згідно з ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням того, що підозрюваний знаходиться за межами України, то у випадку встановлення його місцезнаходження чи затримання на території іноземної держави, до нього будуть застосовуватись правові процедури передбачені міжнародно-правовими договорами України, які ратифіковані Верховною Радою України, в тому числі Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Європейською конвенцією про видачу правопорушників від 13.12.1957 року.

Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» передбачено, що у випадку, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності у встановленому порядку, встановлено інші правила, ніж передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно зі ст.5. ч.1, п.f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Статтею 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників передбачено, що Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.

Згідно зі ст.25 вказаної вище Конвенції для цілей цієї Конвенції термін постанова про утримання під вартою означає будь яке розпорядження, яке передбачає позбавлення волі і яке було проголошене кримінальним судом на додаток до вироку про ув`язнення або замість нього.

Тобто, вказані норми міжнародних договорів вказують на те, що у разі застосування правових норм, передбачених цими договорами у процесі екстрадиції особи необхідний відповідний документ про тримання особи під вартою, без будь яких альтернатив.

Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001481 від 03.04.2019, внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. В даному кримінальному провадженні 15.09.2020 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 28.09.2020 слідчим Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правохоронних органів та у сфері правосуддя) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_10 зупинено досудове розслідування та ОСОБА_7 , оголошено в державний розшук.

Окрім цього згідно відповіді заступника начальника Першого оперативного відділу ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_11 на доручення за № 12-11-1021вн-24 від 11.03.2024, встановлено, що громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15.11.2019 виїхав за межі України через пункт пропуску «Лужанка» (Закарпатська область) і на даний момент на територію України не повертався.

Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснив виїзд за межі України 15.11.2019 року, через пункт пропуску «Лужанка».

Відповідно 09.07.2024 оголошено міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_7 .

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому, суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Повідомлення про підозру ОСОБА_7 направлено у спосіб, передбачений ст.ст.135, 136, 278, главами 6, 11 КПК України.

З врахуванням того, що на час складання повідомлення про підозру ОСОБА_7 його точне місце перебування з об`єктивних причин не було встановлено, слідчим вжито всіх можливих заходів для вручення йому такого повідомлення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Зазначене свідчить, що ОСОБА_7 набув статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: показаннями свідків, висновками судових експертиз, а також іншими матеріалами досудового розслідування.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

В п.36 Рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Згідно з матеріалами клопотання, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, без альтернативи застосування більш м`якого покарання, відповідно переховується від органів досудового розслідування та суду.

Наведені вище обставини в їх сукупності виключають можливість обрання підозрюваному менш суворого запобіжного заходу.

Таким чином, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого у разі визнання його винуватим, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8, оголошений у державний та міжнародний розшук, слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваному ОСОБА_7 слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, оскільки при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

постановила :

клопотання - задовольнити.

В порядку ч.6 ст.193 КПК України обрати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львова, українцю громадянину України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 4 ст. 190 КК України - запобіжний захід у виді тримання під вартою, безстроково та без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно положень ч.6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.4 ст.197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_12 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідча суддя ОСОБА_1