Єдиний унікальний номер 722/1736/24
Номер провадження 1-кс/722/504/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

22 серпня 2024 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

слідчої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

та підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сокиряни клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 (м.Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Будище Лисянського району Черкаської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 24.05.2024 року Черкаським апеляційним судом за ст.286-1 ч.1 КК України до 1-го року позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 - ч.1 ст.125, ч.4 ст.189, ч.1 ст.28 - ч.2 ст.146 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ ВП №1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_9 22.08.2024 року звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням, яке погоджено прокурором Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилався на те, що у провадженні СВ ВП №1 (м.Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097 від 19.07.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.125, ч.4 ст.189, ч.1 ст.28, ч.2 ст.146 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи протиправний умисел, який спрямований на спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, у невстановленому слідством місці, у невстановлений слідством час, вступив у попередню змову з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 для безпосереднього нанесення таких тілесних ушкоджень групою осіб, через наявність у ОСОБА_10 , на їх думку, грошової заборгованості перед ними.

Так, 18 липня 2024 року, приблизно о 22 год. 00 хв., прийшовши на міський ринок м.Новодністровська Дністровського району Чернівецької області, який знаходиться у мікрорайоні «Діброва», ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 побачили ОСОБА_10 та у подальшому, реалізовуючи свій злочинний намір, умисно, протиправно, переслідуючи мету нанесення тілесних ушкоджень, одночасно, перебуваючи у попередній змові, нанесли не менше 17 хаотичних ударів кулаками рук та ногами в область обличчя та тулуба ОСОБА_10 .

Внаслідок вказаних протиправних дій, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 спричинено ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: синця чола з ліва, скроневої ділянки голови зліва, верхнього та нижнього повіка лівого ока, задньо-зовнішньої поверхні лівого плечового суглобу, в проекції тіла лівої лопатки, по нижньому краю лівої лопатки, зовнішньої поверхні верхньої третини лівого плеча, в проекції 6-го ребра по лівій лопаточній лінії, в проекції 12-го ребра по лівій задньо-пахвинній лінії, правої скроневої ділянки волосистої частини голови, тім`яної ділянки голови справа, зовнішньої поверхні нижньої третини правого плеча, в проекції 7-го ребра по правій передньо-пахвинній лінії, садна зовнішньої поверхні верхньої третини лівої гомілки, задньої поверхні правого плечового суглобу, в проекції 12-го ребра по правій біля хребтовій лінії, зовнішньої поверхні третини правої гомілки.

Згідно висновку експерта дані тілесні ушкодження виникли від щонайменшої 17-ти разової дії тупих твердих предметів або об удари об такі та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.125 КК України, тобто умисному спричинені легких тілесних ушкоджень, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, які заздалегідь, тобто до початку злочину домовились про спільне його вчинення.

Крім того, ОСОБА_6 , маючи протиправний умисел, який спрямований на спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, а також вимаганні грошових коштів, у невстановленому слідством місці, у невстановлений слідством час, вступив у попередню змову з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 для безпосереднього нанесення таких тілесних ушкоджень та вимаганні грошових коштів групою осіб, через наявність у ОСОБА_10 , на їх думку, грошової заборгованості перед ними.

Так, 18 липня 2024 року, приблизно о 22 год. 00 хв., прийшовши на міський ринок м.Новодністровська Дністровського району Чернівецької області, який знаходиться у мікрорайоні «Діброва», ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 побачили ОСОБА_10 та у подальшому, реалізовуючи свій злочинний намір, умисно, протиправно, переслідуючи мету нанесення тілесних ушкоджень, одночасно, перебуваючи у попередній змові, нанесли не менше 17 хаотичних ударів кулаками рук та ногами в область обличчя та тулуба ОСОБА_10 , чим спричинили останньому відносяться легких тілесних ушкоджень.

Разом з цим, у ході нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , діючи групою осіб за попередньою змовою, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану введеного в дію Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX та продовженого строком на 90 діб Указом Президента України 23.07.2024 року №469/2024, поставили незаконну вимогу ОСОБА_10 у наданні їм грошових коштів у сумі 10000 гривень наступного дня.

Надалі ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , групою осіб, без попередньої змови, всупереч волі потерпілого ОСОБА_10 , застосовуючи до останнього фізичну силу та погрози, перебуваючи на території міського ринку в м.Новодністровськ продовжили вчиняти інші насильницькі дії, що принижують людську гідність потерпілого для примушення останнього вчиняти дії, що суперечать його волі, які виражались у наданні незаконних вказівок ОСОБА_10 щодо зняття ним одягу, в тому числі нижньої білизни, вказівок торкатись своїх статевих органів.

Зазначені покрокові примусові дії ОСОБА_10 , що принижували людську гідність, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 фіксували почергово на відео за допомогою мобільного телефону для того, щоб в подальшому шантажувати останнього фактом його розповсюдження широкому колу осіб.

У ході зазначених дій, діючи групою осіб без попередньої змови, у ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 виник умисел на незаконне позбавлення ОСОБА_10 волі, яке виражалось у наступному.

ОСОБА_13 , будучи оголеним, перебуваючи у безпорадному стані, отримав незаконну вказівку від ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 про прямування в напрямку припаркованого автомобіля марки ВАЗ 21063, н.з. НОМЕР_1 та поміщення у його багажне відділення.

Всупереч власної волі, враховуючи чисельну перевагу кривдників, враховуючи неможливість чинити фізичний опір ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_6 , через страх нанесення останніми тілесних ушкоджень повторно, ОСОБА_13 виконав їх незаконні вимоги та помістився в багажне відділення автомобіля марки ВАЗ 21063, н.з. НОМЕР_1 .

Позбавивши волі потерпілого, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 продовжували його залякування, при цьому останні завдавали сильного фізичного болю застосовуючи фізичну силу, всупереч вмовлянням ОСОБА_10 цього не робити.

Під час вчинення цих незаконних дій, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану введеного в дію Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX та продовженого строком на 90 діб Указом Президента України 23.07.2024 року №469/2024, з метою особистого збагачення, а також усвідомлюючи те, що ОСОБА_10 відома об`єктивна існуюча реальна погроза розголошення відомостей, які він бажає зберегти в таємниці, знову поставили незаконну вимогу ОСОБА_10 у наданні їм грошових коштів у сумі 10000 гривень наступного дня, за нерозголошення відомостей, які ОСОБА_10 бажає зберегти в таємниці, зокрема щодо розповсюдження відеоматеріалів, які були ними виготовленні в ході знущань над потерпілим.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 України, тобто вимагання, вчинене за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_6 , маючи протиправний умисел, який спрямований на спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, а також вимаганні грошових коштів, у невстановленому слідством місці, у невстановлений слідством час, вступив у попередню змову з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 для безпосереднього нанесення таких тілесних ушкоджень та вимаганні грошових коштів групою осіб, через наявність у ОСОБА_10 , на їх думку, грошової заборгованості перед ними.

Так, 18 липня 2024 року, приблизно о 22 год. 00 хв., прийшовши на міський ринок м.Новодністровська Дністровського району Чернівецької області, який знаходиться у мікрорайоні «Діброва», ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 побачили ОСОБА_10 та у подальшому, реалізовуючи свій злочинний намір, умисно, протиправно переслідуючи мету нанесення тілесних ушкоджень, одночасно, перебуваючи у попередній змові, нанесли не менше 17 хаотичних ударів кулаками рук та ногами в область обличчя та тулуба ОСОБА_10 , чим спричинили останньому легких тілесних ушкоджень та у ході нанесення таких тілесних ушкоджень поставили незаконну вимогу щодо надання їм 10000 гривень наступного дня.

Надалі ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , групою осіб, без попередньої змови, всупереч волі потерпілого ОСОБА_10 , застосовуючи до останнього фізичну силу та погрози, перебуваючи на території міського ринку в м.Новодністровськ продовжили вчиняти інші насильницькі дії, що принижують людську гідність потерпілого для примушення останнього вчиняти дії, що суперечать його волі, які виражались у наданні незаконних вказівок ОСОБА_10 щодо зняття ним одягу, в тому числі нижньої білизни, вказівок торкатись своїх статевих органів.

У ході зазначених дій, діючи групою осіб без попередньої змови, у ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 виник умисел на незаконне позбавлення ОСОБА_10 волі, яке виражалось у наступному.

ОСОБА_13 , будучи оголеним, перебуваючи у безпорадному стані, отримав незаконну вказівку від ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 про прямування в напрямку припаркованого автомобіля марки ВАЗ 21063, н.з. НОМЕР_1 та поміщення у його багажне відділення.

Всупереч власної волі, враховуючи чисельну перевагу кривдників, враховуючи неможливість чинити фізичний опір ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , через страх нанесення останніми тілесних ушкоджень повторно, ОСОБА_13 виконав їх незаконні вимоги та помістився в багажне відділення автомобіля марки ВАЗ 21063, н.з. НОМЕР_1 .

Позбавивши волі потерпілого, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 продовжували його залякування, при цьому останні завдавали сильного фізичного болю застосовуючи фізичну силу, всупереч вмовлянням ОСОБА_10 цього не робити.

У подальшому, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 зачинили багажник автомобіля марки ВАЗ 21063, н.з. НОМЕР_1 , всупереч волі ОСОБА_10 повезли його у напрямку с. Василівка Дністровської району Чернівецької області, де продовжили завдавати ОСОБА_10 сильного фізичного болю, застосовуючи фізичну силу.

Отже, за таких обставин ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , діючи групою осіб без попередньої змови, умисно, переслідуючи мету незаконного позбавлення волі людини, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, позбавили ОСОБА_10 права на волю, яке закріплене статтями 19, 23, 29, 32 і 33 Конституції України та статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», при цьому таке позбавлення волі увесь час супроводжувалось заподіянням фізичних страждань потерпілому.

У подальшому, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , після вказаних незаконних дій над потерпілим ОСОБА_10 , залишили його оголеним в полі с.Василівка Дністровського району Чернівецької області та зникли у невідомому напрямку.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.2 ст.146 КК України, тобто незаконне позбавлення волі, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань.

У діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.125, ч.4 ст.189, ч.1 ст.28, ч.2 ст.146 КК України, а його вина у скоєному підтверджується наступними матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 19.07.2024 року; висновком експерта від 25.07.2024 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 19.07.2024 року; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 14.08.2024 року; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 14.08.2024 року; протоколом огляду від 16.08.2024 року; повідомленням про підозру від 21.08.2024 року; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

22.08.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.125, ч.4 ст.189, ч.1 ст.28, ч.2 ст.146 КК України.

Вважає, що стороною обвинувачення дотримано вимогу обґрунтованості підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із вчиненням кримінального правопорушення та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні, з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Крім цього вважає, що під час досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема:

-передбаченого у п.1 ч.1 ст.177 КПК України переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, з урахуванням тяжкості злочину та міри покарання.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна. Знаючи про тяжкість вчиненого злочину та невідворотність покарання, не маючи офіційного місця роботи, підозрюваний може залишити місце постійного проживання з метою переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

-передбаченого у п.3 ч.1 ст.177 КПК України незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Даний ризик існує, оскільки підозрюваному відомі особи, з якими він вчиняв злочин, і особа потерпілого по відношенню якого він вчиняв злочин, а тому перебуваючи на волі ОСОБА_6 зможе здійснити на них вплив з метою схиляння до надання неправдивих показань щодо його участі та ролі у вчиненні кримінального правопорушення для уникнення кримінальної відповідальності.

-передбаченого у п.5 ч.1 ст.177 КПК України можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Тобто вказаний злочин підозрюваний вчинив за допомогою групи осіб, що характеризує його як особу схильну до вчинення кримінальних правопорушень та таку, що не зробила для себе належних висновків після застосування до нього відповідних заходів примусу від імені держави.

Таким чином, зважаючи на наявність озвучених ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 злочину, обставини його вчинення, а також зважаючи на дані, що характеризують підозрюваного, вважає, що запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, є неможливим.

Просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Прокурор ОСОБА_3 та слідча ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримали та з наведених у ньому підстав просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили застосувати щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши доводи учасників процесу та дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно є обґрунтованим і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, із витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань №1, 2, 3 від 20.08.2024 року вбачається, що 19.07.2024 року до ЄРДР було внесено відомості за №0000097 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.125 КК України, 14.08.2024 року внесено відомості за №0000264 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, та 14.08.2024 року внесено відомості за №0000265 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.2 ст.146 КК України.

Постановою прокурора Дністровської окружної прокуратури від 14.08.2024 року вищевказані кримінальні провадження об?єднано в одне кримінальне провадження під №0000097.

22.08.2024 року ОСОБА_6 оголошено та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 - ч.1 ст.125, ч.4 ст.189, ч.1 ст.28 - ч.2 ст.146 КК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 та п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частинами 1 та 2 ст.194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за одне з яких (ч.4 ст.189 КК) законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Згідно досліджених в судовому засіданні письмових документів клопотання, а саме: витягу з ЄРДР №1,2,3 від 20.08.2024 року; протоколів прийняття заяв про кримінальні правопорушення від 19.07.2024 року та від 14.08.2024 року; рапортів старшого інспектора-чергового ВП АДРЕСА_2 від 14.08.2024 року; протоколів допиту потерпілого ОСОБА_10 від 19.07.2024 року та від 09.08.2024 року; висновку судово-медичної експертизи №88 від 19.07.2024 року; протоколу огляду наданого потерпілим ОСОБА_10 відеозапису від 16.08.2024 року, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 - ч.1 ст.125, ч.4 ст.189, ч.1 ст.28 - ч.2 ст.146 КК України.

Дослідженими в судовому засіданні матеріалами клопотання також встановлено і наявність достатніх підстав вважати, що існує ряд ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Так, враховуючи те, що у разі доведення винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, підозрюваному загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, враховуючи відсутність міцності соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, оскільки останній не має власної сім`ї, будь-яких утриманців та офіційного місця роботи, а також враховуючи те, що підозрюваний не має постійного зареєстрованого місця проживання у Дністровському районі Чернівецької області, слідчий суддя приходить до висновку про достатність підстав вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може покинути територію району з метою переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

Крім цього, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , який раніше фактично проживав в м.Новодністровськ, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 , з яким підозрюваний є знайомим та обізнаний про його постійне місце проживання.

Окрім наведеного, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 є раніше судимий та в період невідбутого покарання підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що він, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що з метою запобігання вказаним вище ризикам є об`єктивно недостатнім застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Із урахуванням того, що прокурором в судовому засіданні доведена наявність обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а також враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити, застосувавши відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 на даний час не працевлаштований та не має постійних доходів, враховуючи наявність встановлених в ході розгляду клопотання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також із урахуванням того, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень із застосуванням насильства, слідчий суддя при постановленні даної ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не вбачає достатніх підстав для визначення ОСОБА_6 розміру застави.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 - ч.1 ст.125, ч.4 ст.189, ч.1 ст.28 - ч.2 ст.146 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор», взявши його під варту із залу суду негайно.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 відраховувати з 21 год. 30 хв. 22 серпня 2024 року.

Датою закінчення дії ухвали слідчого судді про застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити 19 жовтня 2024 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1