ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2964/24 Справа № 201/7931/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

28 серпня 2024 року м. Дніпро

Суддя - доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , ознайомившись з апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2024 року у підготовчому судовому засідання було задоволено клопотання прокурора та застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту продовжено на строк 60 днів, тобто до 13 жовтня 2024 року включно. Заборонено ОСОБА_3 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , де останній зареєстрований та фактично проживає. Зобов`язано ОСОБА_3 не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду, прибувати за першою вимогою до суду, за наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Дозволено ОСОБА_3 залишати фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під час оголошення повітряної тривоги з метою забезпечення своєї безпеки у найближчому укритті, за умови негайного повернення до місця проживання після оголошення про відбій повітряної тривоги, а також для надання невідкладної медичної допомоги обвинуваченому, за умови подальшого невідкладного повернення до житла.

На вказане судове рішення обвинувачений ОСОБА_3 подав апеляційні скарги (вх.№11ЕП-11268 від 23.08.2024 року та вх.№11ЕП-11406 від 28.08.2024 року), в яких він порушує питання про скасування ухвали місцевого суду та постановлення апеляційним судом нової ухвали про відмову у продовженні цілодобового домашнього арешту.

Вивчивши надані апеляційному суду матеріали апеляційної скарги та перевіривши її доводи, суддя-доповідач дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 398 КПК України апеляційна скарга, що надійшла до суду апеляційної інстанції, не пізніше наступного дня передається судді-доповідачу. Отримавши апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її на відповідність вимогам статті 396 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

З матеріалів апеляційної скарги вбачається, що на розгляді у Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000752 від 27.06.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Під час підготовчого судового засідання ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2024 за клопотанням прокурора було продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 строком на 60 днів, тобто до 13 жовтня 2024 року включно, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , де останній зареєстрований та фактично проживає та покладенням відповідних обов`язків.

Загальними положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 392 КПК України передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

-вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодекс;

-ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

-інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Разом з цим підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом, ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Отже діючими положеннями кримінального процесуального законодавства, зокрема, Розділами IV та V КПК, не передбачено право учасників судового провадження на апеляційне оскарження ухвал суду першої інстанції про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (ст. 129 ч. 1 п. 8 Конституції України).

Встановлюючи обмеження права на оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави - учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. З огляду на це Верховна Рада України у ч.1 ст.392 КПК законодавчо визначила межи доступу до правосуддя учасників кримінального провадження під час судового розгляду.

У своєму правовому висновку, викладеному у Постанові від 27 травня 2019 року справа № 766/22242/17, провадження № 51-7276 кмо 18, Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зазначила, що як неодноразово наголошував Верховний Суд, ст.129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (див., наприклад, постанову Верховного Суду від 4 квітня 2019 року у справі №494/6/18). У постановах від 17 жовтня 2018 року (справа № 646/5552/17) та від 28 лютого 2019 року (справа №161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що «норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження). Встановлення законодавцем такого обмеження права на апеляційне оскарження рішень слідчих суддів має на меті забезпечення належного здійснення правосуддя через розумне регулювання кількості справ, що надходять до судів апеляційної інстанції та створення умов для ефективного використання обмежених ресурсів судової влади».

Таким чином, зі змісту апеляційних скарг обвинуваченого вбачається, що ним подані ідентичні між собою апеляційні скарги на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню.

При цьому вказівка в ухвалі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2024 року про можливість її апеляційного оскарження є помилковою.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Підсумовуючи вищенаведене суддя-доповідач дійшов висновку про необхідність відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 15 серпня 2024 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000752 від 27.06.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 436-2 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ч.4 ст.399 КПК,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_3 (вх.№11ЕП-11268 від 23.08.2024 року та вх.№11ЕП-11406 від 28.08.2024 року) на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2024 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000752 від 27.06.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційними скаргами та усіма доданими до них матеріалами надіслати особі, яка їх подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду: ОСОБА_2