Справа №590/807/24
Провадження №1-кп/590/135/24
УХВАЛА

іменем України

21 листопада 2024 року с-ще Ямпіль

Ямпільський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі Ямпільського районного суду Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000703 від 08.06.2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

встановив:

В провадженні Ямпільського районного суду Сумської області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000703 від 08.06.2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

До початку судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні проукрор своє клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Так, клопотання про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою вмотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09.06.2024 щодо ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.08.2024 року. Ухвалою судді Ямпільського районного суду Сумської області від 05.08.2024 продовжено ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, до 03.10.2024 року включно, без визначення розміру застави. Ухвалою судді Ямпільського районного суду Сумської області від 01.10.2024 продовжено ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, до 29.11.2024 року включно, без визначення розміру застави. З об`єктивних причин судовий розгляд даного кримінального провадження не може бути закінчений у вказаний термін, а також вказує на те,що ризики, передбачені ст.177 КПК України не відпали, а саме: п.1 ч.1 ст.177 КПК України останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, та свідчить про те, що останній усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому вразі притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду. На теперішній час встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 мешкав разом зі своєю офіційною дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , уродженець рф, та крім цього, громадянин рф, перебуває на пенсії, малолітніх дітей на утриманні не має, гучний резонанс, може спонукати підозрюваного ухилятися від явки до органу досудового розслідування для участі в слідчих діях з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що свідчить про те, що останній може залишити місце свого мешкання у будь-який момент, так як за місцем мешкання останній соціально не закріплений, родичів в Україні він не має, всі його родичі знаходяться за кордоном, в росії, а крім цього не має обмежень для виїзду за кордон зважаючи на його вік та громадянство іншої держави; п.3 ч.1 ст.177 КПК України, може незаконно впливати на потерпілу, на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки добре знає останніх особисто, в тому числі спонукати їх до зміни показань, з метою уникнути притягнення до кримінальної відповідальності за вчинений злочин та передбачене за його вчинення покарання; п.4 ч.1 ст.177 КПК України, зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме: відмовою у прибутті за викликом, умисній протидії у проведенні слідчих дій в повному обсязі та своєчасністю їх проведення. Ризики, передбачені ст.177 КПК України, на теперішній час продовжують існувати. Запобігти вищезазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, неможливо.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили відмовити у його задоволенні, оскільки прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання, є особою похилого віку, незадовільний стан здоров`я.

Суд ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши пояснення учасників судового розгляду приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання прокурора суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, є громадянином рф, перебуває на пенсії, малолітніх дітей на утриманні не має, що свідчить про те, що останній може залишити місце свого мешкання у будь-який момент, так як за місцем мешкання останній соціально не закріплений, близьких родичів в Україні він не має, також не має обмежень для виїзду за кордон зважаючи на його вік та громадянство іншої держави. Зазначене свідчить про те, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду і впливати на потерпілу сторону та свідків, яких він знає особисто.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу суд, окрім наведених норм КПК України, також враховує вимоги пунктів 3 та 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини із застосування даної статті Конвенції, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з п.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

За таких обставин, судом встановлено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитись від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілу та для забезпечення виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до переконання необхідності продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, так як інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Відтак, є необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Доводи захисника обвинуваченого про те, що останній має постійне місце проживання та його незадовільний стан здоров`я, суд до уваги не бере, оскільки дані обставини не стали стримуючими факторами від протиправних дій і повинні враховуватись у сукупності з іншими обставинами кримінального провадження.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, в даному випадку, не є ефективним, а тому в клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт не підлягає задоволенню.

Суд відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.115 КК України,

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193-198, 199, 331, 350, 372 КПК України, суд,

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, до 19 січня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Строк дії запобіжного заходу обчислювати з моменту винесення ухвали суду, тобто з 21.11.2024 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити начальнику Державної установи «Сумський слідчий ізолятор», для виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1