провадження № 274/2191/17
УХВАЛА провадження № 1-кп/0274/62/24

І м е н е м У к р а ї н и

19.11.2024 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі

секретаря судового засідання . ОСОБА_2

прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, працював неофіційно, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Нойштрелітц НДР, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, працював неофіційно, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

26.05.17 до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшло кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.17 за № 0000652.

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обвинувачуються у тому, що 25 квітня 2017 року близько 12 год. 00 хв. поряд з залізничним вокзалом АДРЕСА_3 , у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які були в стані алкогольного сп`яніння, виник спільний злочинний умисел, направлений на вчинення таємного викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 підійшли до рефрижераторного вагону АДРЕСА_4 , та за допомогою молотка і плоскогубців, належних ОСОБА_5 , таємно демонтували одну затяжку горизонтальних ричагів, яка належить філії «Рефрижераторна вагонна компанія» ПАТ «Українська залізниця», після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 підійшли до іншого рефрижераторного вагону № 58018821 та за допомогою вищевказаного молотка і плоскогубців почали демонтувати затяжку горизонтальних ричагів, однак в цей час злочинні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були викриті і припинені воєнізованою охороною залізничного вокзалу ст. Бердичів, яка в свою чергу викликала працівників Бердичівського відділу поліції.

Тобто ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 намагались таємно викрасти майно філії «Рефрижераторна вагонна компанія» ПАТ «Українська залізниця» на загальну суму 384 грн 27 коп., однак з причин, які не залежали від їхньої волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця.

Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковано за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (незакінчений замах на крадіжку), вчинений за попередньою змовою групою осіб, та 23.05.17 їм повідомлено про підозру за вказаними статтями.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, який було скоєно 25 квітня 2017 року, і сума завданого збитку могла становити 384,27 грн.

09 серпня 2024 року набрали чинності зміни у законодавстві (нова редакція ст. 51 КУпАП), законодавець у десять разів підняв мінімальну межу вартості викраденого майна для того, щоб за його викрадення наставала кримінальна, а не адміністративна відповідальність, і з 09.08.24 викрадення майна є кримінально протиправним лише у тому разі, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення перевищує 2 неоподатковані мінімуми доходів громадян (до 09.08.24 0,2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Отже з 09.08.24 кримінальна, а не адміністративна відповідальність за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату майна настає, якщо вартість такого майна з врахуванням відповідних положень Податкового кодексу України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» у період з 01.01.17 до 31.12.17 становить понад 1600 грн 00 коп.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Кримінальна протиправність діяння у виді замаху на крадіжку майна вартістю 384 грн 27 коп. 25.04.17 встановлювалася відповідно до положень ст. 51 КУпАП в ред. від 04.06.09 та ст. 185 КК України, ст. 51 КУпАП в ред. від 04.06.09 втратила чинність. На розсуд прокурора постановлено питання про можливість закриття кримінального провадження з цієї підстави, прокурор при вирішенні цього питання поклався на розсуд суду.

Враховуючи наведене, суд приходить висновку про необхідність закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Обвинувачені відповідно до положень ст. 479-2 КПК України мають право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, однак протягом шести років ухиляються від суду, водночас кримінальне переслідування з боку держави також має свої правові підстави. Як вбачається з пояснювальної записки до проєкту Закону України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо закриття кримінального провадження в зв`язку з декриміналізацією діяння», яким у подальшому і встановлено необхідність отримання згоди обвинуваченого на закриття кримінального провадження з цієї підстави, метою і причиною появи цього положення закону є зазначена у рішенні Конституційного Суду України необхідність наявності можливості реалізації обвинуваченим права викласти свою позицію стосовно власної невинуватості під час судового розгляду. Разом з тим, у цій справі достовірно встановлено, що обвинувачені взагалі не мають жодного бажання і наміру викладати свою позицію стосовно власної невинуватості, уникаючи судового розгляду та перебуваючи у розшуку, тобто у цьому випадку відсутня мета застосування положень ст. 479-2 КПК України. За таких обставин особи не бажають реалізовувати своє право на судовий розгляд, а у цей час держава, хоча і не вважає, що вчинене обвинуваченими діяння є кримінально протиправним, але вимушена витрачати ресурси на пошук обвинувачених, наявність кримінального провадження, яке державі вже не потрібно, потерпілий продовжує не отримувати доступ до правосуддя, кінцеве судове рішення за діяння щодо його майна не приймається. Правовими підставами для розшуку обвинуваченого та подальшого судового розгляду є обвинувачення його у скоєнні кримінального правопорушення та ухилення обвинуваченого від явки до суду, правова підстава у виді обвинувачення у скоєнні кримінального правопорушення зникла. Тому для реалізації завдань кримінального та кримінального процесуального законодавства суд вбачає підстави для прийняття рішення про закриття кримінального провадження. Право обвинувачених на заперечення проти закриття кримінального провадження не втрачається, вони мають можливість реалізувати своє право після отримання копії ухвали, у зв`язку з чим судом зазначається строк оскарження ухвали суду з дня отримання обвинуваченими копії судового рішення.

У разі закриття кримінального провадження з передбачених законом підстав цивільний позов у провадженні не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування завданої злочином шкоди в цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Запобіжні заходи щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на час проведення засідання не застосовано та, враховуючи прийняте у провадженні рішення, підстави для обрання таких заходів відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 5 КК України, статтями 284 ч. 1 п 4-1, 479-2 ч. 3, 369, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - закрити у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов АТ «Українська залізниця» в особі філії «Рефрижераторна вагонна компанія» про відшкодування матеріальних збитків від злочину - залишити без розгляду.

Речові докази у кримінальному провадженні після набрання ухвалою законної сили: затяжку горизонтальних ричагів, передану під відповідальну розписку ОСОБА_6 повернути власнику філії «Рефрижераторна вагонна компанія» АТ «Українська залізниця».

До набрання ухвалою законної сили щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжні заходи не застосовувати.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий-суддя ОСОБА_1