Справа № 307/4183/24
Провадження № 1-кп/307/284/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря с/з ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів Закарпатської області Україна кримінальне провадження № 0000666, відомості про яке 17 серпня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, уродженця селище Тересва, Тячівського району, Закарпатської області, Україна, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , усвідомлюючи вимоги законодавства України про те, що бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, усвідомлюючи порушення «Інструкції про порядок виготовлення, придбання зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальним снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, вимоги п. а «Спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-XII від 17 червня 1992 року, вимоги п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 15 жовтня 1992 року, у квітні 2024 року, більш точні дата та час органом досудового розслідування не встановлені, на околиці селища Тересва, Тячівського району, Закарпатської області, Україна, у покинутій господарській будівлі знайшов бойовий припас у вигляді ручної наступальної осколкової гранати «RGD-5», запалу «DVМ». Надалі, знаючи вимоги законодавства України про те, що бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, того ж дня приніс ручну наступальну осколкову гранату «RGD-5» та запал «DVМ» до свого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , Україна, які зберігав за вказаною адресою в шафі господарської будівлі до їх вилучення 17 серпня 2024 року під час санкціонованого обшуку працівниками поліції.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі з обставин, викладених в обвинувальному акті та показав, що 09 квітня 2024 року він був звільнений із строкової служби та повернувся додому в АДРЕСА_1 , точну дату не пам"ятає, він їхав на мотоциклі і почав падати дощ. Він сховався від дощу в закинутій будівлі, де побачив чорний мішок, у якому знаходилися осколкова граната «RGD-5» та запал «DVМ», які він забрав із собою та зберігав у себе вдома у господарській будівлі до того часу, поки її не вилучили працівники поліції в ході обшуку. В скоєному щиро розкаявся та просить його суворо не судити. Обіцяє в майбутньому подібного не допускати.

Згідно із загальними засадами призначення покарання, визначеними статтею 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень (ч. 2 статті 65 КК України).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», увагу суддів звернуто на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку, і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Згідно з п. 2 вказаної Постанови, усі питання пов`язані із призначенням покарання, мають бути належним чином умотивовані у вироку.

Поняття судової дискреції (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи з цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, визнання вини та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

При обранні міри покарання суд враховує характер і ступінь небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину та особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який винним себе визнав, характеризується по місцю проживання посередньо, раніше не судимий, який на обліку у лікара психіатра та нарколога не перебуває.

Враховуючи наявність таких пом`якшуючих обставин як визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, який раніше не судимий, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства з обранням йому за ч. 1 ст. 263 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, і таке покарання буде справедливим і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і можливість його виправлення в умовах суспільства не втрачена.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , застосований до нього ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 вересня 2024 року, у вигляді домашнього арешту залишити до набрання вироком законної сили, але не більше ніж до 25 листопада 2024 року.

Речові докази ручну наступальну осколкову гранату «RGD-5» та запал «DVМ», які є боєприпасами та придатні до вибуху, та які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, після набрання вироку законної сили, знищити.

Стягнути із ОСОБА_4 4 543, 68 (Чотири тисячі п`ятсот сорок три гривень шістдесят вісім копійок) гривень процесуальних витрат за проведення судової вибухотехнічної експертизи.

Керуючись ст. ст. 373-375 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 залишити у вигляді домашнього арешту до набрання вироку законної сили, але не більше ніж до 25 листопада 2024 року.

Речові докази ручну наступальну осколкову гранату «RGD-5» та запал «DVМ», які є боєприпасами та придатні до вибуху, та які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, після набрання вироком законної сили, знищити.

Стягнути із ОСОБА_4 4 543, 68 (Чотири тисячі п`ятсот сорок три гривень шістдесят вісім копійок) гривень процесуальних витрат за проведення судової вибухотехнічної експертизи.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуюча суддя : ОСОБА_1