УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 463/2603/24

провадження № 51-4174ск24

розгляд № 51-4174во24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про виправлення описки в ухвалі Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Суд) від 19 вересня 2024 року,

установила:

Ухвалою від 19 вересня 2024 року Суд, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 4 червня 2024 року, оскільки з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень не вбачалося підстав для її задоволення.

ОСОБА_4 подав заяву про виправлення описки в постановленій 19 вересня 2024 року Судом ухвалі, яку він вважає неповною. На думку заявника, в цьому рішенні не відображено певних деталей його звернення до місцевого суду зі скаргою на бездіяльність слідчого, у тексті необхідно зазначити дані про орган досудового розслідування, номер кримінального провадження, в рамках котрого слідчий суддя зобов`язав виконати процесуальні дії, а також про заяву, за якою було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Учасникам судового провадження було повідомлено про час та місце розгляду заяви. Клопотань про відкладення розгляду не надходило.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши викладені в заяві доводи та наявні в матеріалах провадження документи, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно зі ст. 379 КПК суд має право виправити допущені в його рішенні описки або очевидні арифметичні помилки.

Опискою вважається зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) помилка, яка допущена під час письмово-вербального викладу судового рішення, що має вплив на його зміст та виконання. Очевидною арифметичною помилкою визнається помилка в підрахунку. Виправленню підлягають лише ті помилки, які мають істотний характер (постанова Суду від 7 березня 2024 року, справа № 446/1917/16-к).

ОСОБА_4 звертався до Суду з вимогою скасувати ухвалу Львівського апеляційного суду від 4 червня 2024 року, котрою на підставі ч. 4 ст. 399 КПК було відмовлено у відкритті провадження за його скаргою на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 28 березня 2024 року про задоволення скарги заявника на бездіяльність слідчого.

Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту і в силу ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування виключно норм права. Перевіривши доводи касаційної скарги й копії наданих документів, колегія суддів дійшла висновку, що оспорюване рішення апеляційного суду було постановлено з додержанням ч. 4 ст. 399 КПК, а тому, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 цього Кодексу, відмовила у відкритті касаційного провадження. В ухвалі Суду від 19 вересня 2024 року наведено мотиви та правові підстави прийнятого рішення, яке є остаточним і оскарженню не підлягає.

Разом із цим Суд акцентував, що ухвала слідчого судді не є предметом перевірки за касаційною процедурою.

Крім того, порядок оформлення рішень суду касаційної інстанції має особливості, передбачені гл. 32 КПК. Ураховуючи її положення та юридичну природу оскарженого в касаційному порядку рішення, не відображення в тексті ухвали Суду відомостей, які в силу закону не належать до предмета перевірки і не мають правового значення для висновку щодо застосовності правил ч. 4 ст. 399 КПК, не впливає на зміст та на виконання згаданої ухвали. Порушене в заяві ОСОБА_4 питання за своєю суттю не пов`язане з виправленням описки, адже автор звернення наполягає на внесенні доповнень до судового рішення, що кримінальним процесуальним законом не передбачено.

З огляду на викладене немає правових підстав для задоволення поданої заяви.

Керуючись статтями 379, 441 КПК, колегія суддів

постановила:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_4 про виправлення описки.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5