Справа № № 585/4113/23
Номер провадження 1-в/585/9/24
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

13 серпня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни, клопотання ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст. 72 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся засуджений ОСОБА_5 з клопотанням і просить зарахувати йому строк попереднього ув`язнення з 23.03.2018 року по 21.12.2022 року у строк покарання за правилами ч.5 ст.72 КК України (в редакції ЗУ №838-VIII від 26.11.2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Своє клопотання мотивує тим, що вироком Коростишівського РС Житомирської області від 29.06.2022 р. його було засуджено до 13 років позбавлення волі. Початок строку покарання обчислюється з моменту його фактичного затримання, з 23.03.2018 року. Вказаним судом йому до вказаного вироку було приєднано не відбуту частину покарання за вироком Ленінського РС м. Полтави від 10.10.2014 р. та Драбівського РС Черкаської області від 23.06.2015 року на підставі ч.1 ст.71 КК України. Вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 29.06.2022 року йому хоча і приєднали не відбуту частину покарання за вказаними вироками від 10.10.2014 та 23.06.2015 року, однак не зарахували йому в строк покарання, строк з 23.03.2018р. по 29.06.2022 р. за ч.5 ст.72 КК України (в редакції ЗУ №838- VIII від 26.11.2015 року). Вказаний вирок набрав законної сили 06.10.2022 р., після проголошення ухвали Житомирського апеляційного суду. Також, після ухвалення Житомирським апеляційним судом рішення 06.10.2022 р. і до приїзду в ДУ «Роменська ВК №56», 22.12.2022 р. він знаходився у слідчому ізоляторі (етапувався).

Вважає, що йому треба зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання увесь строк перебування в СІЗО, а саме з 23.03.2018 року по дату приїзду в ДУ «Роменська ВК № 56» 21.12.2022 року.

В судове засідання засуджений ОСОБА_5 не з`явився, в своїй заяві клопотав розгляд його клопотання провести без його участі.

Прокурор вважав, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки строк попереднього ув`язнення вже зарахований.

Захисник підтримав клопотання і просив задоволити.

ОСОБА_5 засуджений вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.11.2018 року за ч.3 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві власності майна. У вироку вказано, що строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту затримання з 17.08.2018 року. До набрання вироком законної сили обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін. Даний вирок набрав чинності 01.04.2019 року (т.1 а.о.с.25-28,34).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 01.04.2019 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок колегії суддів Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.11.2018 року за ч.3 ст.187 КК України без змін (т.1 а.о.с.29-30).

18 жовтня 2019 року ОСОБА_5 засуджений вироком Брусилівського районного суду Житомирської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України та йому призначено покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч.3 ст. 357 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, до призначеного покарання ОСОБА_5 частково приєднано у виді 4-х років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, як невідбуту частину покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської обл. від 29.11.2018 року та остаточно призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна. Зазначено, що строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з 17.08.2018 року (т.1 а.о.с.38).

Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 15.11.2019 року ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.4 ст.187, п.п.6, 12, ст.115 КК України та йому призначено покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 3-х років позбавлення волі; за ч.4 ст.187 КК України у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна; за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 14 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_5 покарання у виді 14 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 29.11.2018 року, остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді 14 років 7 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна. На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_5 покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 23.06.2015 року, остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Зазначено, що початком строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 вважати день набрання вироком законної сили, та вказано, що зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання період часу попереднього ув`язнення з 23.03.2018 по 21.07.2018 включно у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі (т. 1 а.о.с.39-49). Вирок набрав законної сили 19.11.2019 р. (т.1 а.о.с.50).

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 19.05.2020 року вирок Богунського районного суду м. Житомира від 15 листопада 2019 року відносно ОСОБА_6 та в порядку ст.404 КПК України відносно ОСОБА_5 - скасовано та призначено кримінальне провадження №275/570/18 до нового розгляду в суді першої інстанції. Продовжено ОСОБА_6 та ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17.07.2020 року (т.1 а.о.с.57-60).

Як вбачається з вироку Користишівського районного суду Житомирської області від 29.06.2022 року ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.4 ст.187, п.п.6, 12, ст.115 КК України та йому призначено покарання за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, за ч.2 ст.185 КК України у виді 3-х років позбавлення волі, за ч.4 ст.187 КК України у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш їм, призначено ОСОБА_5 покарання у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 29.11.2018 року, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді 13 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна. На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_5 покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 23.06.2015 року, остаточно визначивши ОСОБА_5 покарання у виді 13 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Зазначено, що строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з 23.03.2018 року та вказано, що зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з 23.03.2018 року по 29.06.2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі (т. 1 а.о.с.98-105). Вирок набрав законної сили 06.10.2022 р. (т.1 а.о.с.127).

В постанові Верховного Суду від 24 червня 2024 року, справа № 523/11745/22, провадження № 51-6949 км 23, зазначено: 15. Відповідно до практики Суду не будь-який час перебування особи у слідчому ізоляторі чи іншому місці попереднього ув`язнення може бути зараховано відповідно до частини 5 статті 72 КК. Такий строк тримання може бути зараховано лише в межах того самого кримінального провадження, у якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення. 16. Таким чином, Суд відхиляє доводи сторони захисту про необхідність зарахування засудженому в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 29 червня 2017 року по 25 лютого 2020 року, адже тримання під вартою у згаданий період до засудженого було застосовано в межах іншого кримінального провадження, за результатами розгляду якого постановлено обвинувальний вирок.

Що стосується заяви захисника ОСОБА_7 про зарахування інших строків, про які не клопотав засуджений в поданому клопотанні, дана заява при вирішенні клопотання не враховується, так як станом на час вирішення клопотання захисник ОСОБА_7 участь у розгляді клопотання не приймає. Захисник ОСОБА_4 підтримав заяву засудженого і просив задоволити її. Сам ОСОБА_5 просив розгляд клопотання проводити без його участі, у зв`язку з чим суду не відома його позиція щодо даної заяви і не відомо чи взагалі захисник ОСОБА_7 узгоджував таку заяву зі своїм підзахисним.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Частина 5 статті 72 КК України, в попередній редакції, визначала, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

За таких обставин суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, оскільки питання зарахування строку попереднього ув`язнення вирішено при винесенні вироку Користишівським районним судом Житомирської області від 29.06.2022 року, в якому було вирішено, зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з 23.03.2018 року по 29.06.2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Інший період з 30.06.2022 року по дату приїзду в ДУ «Роменська ВК № 56» 21.12.2022 року задоволенню не підлягає оскільки на час вчинення ним діяння, за яке він засуджений, попередня редакція ч.5 ст. 72 КК України втратила чинність, а відповідно не підлягає застосуванню, також перебування особи в СІЗО вже після набрання вироком чинності (06.10.2022 р.), не є попереднім ув`язненням, а відповідно не може бути зараховане за правилами ч.5 ст. 72 КК України (в попередній редакції).

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, оскільки не передбачено чинним законодавством зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання з розрахунку день за два, як просить засуджений.

На підставі вказаного, керуючись ст. 72 КК України, ст. ст. 9, 537, 539 КПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення в порядку ч.5 ст. 72 КК України відмовити.

Апеляція на ухвалу суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд протягом 7 - ми днів з дня її оголошення.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1