Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

24 вересня 2024 року м. Рівне

Справа № 557/329/24

Провадження № 11-кп/4815/387/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000033 від 11 лютого 2024 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, раніше судимого за ст. 126-1 КК України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Гощанського районного суду Рівненської області від 29 березня 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 29 березня 2024 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, і призначено покарання 150 годин громадських робіт.

Як визнав доведеним суд, ОСОБА_6 протягом тривалого часу, умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, вчиняє психологічне насильство щодо своєї дружини - ОСОБА_7 .

Зокрема, ОСОБА_6 22 серпня 2023 року о 21 год. 00 хв, 02 вересня 2023 року о 17.59 та 09 вересня 2023 року близько 14 год, перебуваючи за місцем проживання: АДРЕСА_1 , висловлював погрози та образи нецензурною лайкою на адресу дружини - ОСОБА_7 , внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

10 вересня 2023 року в проміжок часу з 08 год. до 09 год. 30 хв. ОСОБА_6 , знаходячись за вищевказаним місцем проживання, кричав на дружину, шарпав її за одяг та виганяв з будинку, завдавши шкоди її психічному здоров`ю.

За систематичне вчинення домашнього насильства в сімї (ч. 2 ст. 173-2 КУпАП) ОСОБА_6 рішенням Гощанського районного суду Рівненської області притягнуто до адміністративної відповідальності.

Продовжуючи свою неправомірну поведінку, 02 січня 2024 року о 13 год. 28 хв. та о 15 год. 53 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , виражався нецензурною лайкою, шарпав за одяг, словесно ображав та виганяв з будинку свою дружину ОСОБА_7 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, і був притягнутий рішенням суду до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

19 лютого 2024 року у вечірню пору ОСОБА_6 за місцем проживання повторно застосовував психологічне та фізичне насильство до дружини, яку ображав нецензурною лайкою, штовхав та виганяв з помешкання.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 , вважає, що призначене судом покарання є надто м`яким, оскільки ОСОБА_6 систематично вчиняє домашнє насильство, у вчиненому не розкаюється, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а, відтак, покарання має бути суворішим.

Просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, і призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком у два роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Згідно ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_6 обмежувальний захід для осіб, що вчинили домашнє насильство, поклавши обов`язок пройти програму для кривдників строком три місяці, організацію і виконання якої покласти на Бабинську сільську Раду Рівненського району Рівненської області, а також виключити з вироку обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття й сприяння в розкритті злочину, та врахувати, як обтяжуючу покарання обставину рецидив злочину.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Обвинувачений ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленими про день і час розгляду апеляційної скарги прокурора, що підтверджується рекомендованими поштовими повідомленнями, долученими до матеріалів справи, в судове засідання не з`явилися.

До початку апеляційного розгляду прокурором змінено апеляційні вимоги і зазначено, що апеляційна скарга підтримується лише в частині застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до положень п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України, обов`язку проходження програми для кривдників строком три місяці, як обмежувального заходу для осіб, що вчинили домашнє насильство, а в решті просить вирок залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання апеляційної скарги з урахуванням внесених змін, що не погіршує становища обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки в апеляційних вимогах не йдеться про призначення суворішого покарання, й перевіривши матеріали кримінального провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора з урахуванням внесених змін підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, за вказаних у вироку обставин підтверджується сукупністю зібраних у провадженні доказів, які, згідно положень ч.3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувалися, оскільки фактичні обставини ніким із сторін провадження не оспорювалися і не заперечуються при апеляційному розгляді.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд, як видно з вироку, дотримуючись вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та розяснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами) Про практику призначення судами кримінального покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого діяння, віднесеного законом до категорії нетяжких злочинів, особу ОСОБА_6 , який раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні неправомірні дії, що караються законом, думку потерпілої у даному провадженні, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, сприяння розкриттю злочину, та обставину, що його обтяжує - повторність дій, і призначив ОСОБА_8 покарання в межах закону.

Поряд з цим, враховуючи системність сімейного насильства з боку обвинуваченого ОСОБА_6 , в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, колегія суддів погоджується з доводами прокурора про доцільність застосування до ОСОБА_6 , відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, обмежувального заходу з покладенням обов`язку пройти програму для кривдників строком три місяці, що не погіршує його становища, оскільки не випливає на визначене судом покарання у виді громадських робіт.

Організацію і виконання програми для кривдника покласти на Бабинську сільську Раду Рівненського району Рівненської області, на території якої проживає ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора з урахуванням внесених змін задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України, обов`язок проходження програми для кривдників строком три місяці.

Організацію та виконання програми для кривдника покласти на Бабинську сільську Раду Рівненської області.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту оголошення ухвали, ОСОБА_6 в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3