Справа № 570/6535/23
номер провадження 1-кп/570/157/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2024 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження внесеного в ЄРДР № 0000190 від 18.09.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності,

в с т а н о в и в :

В провадження суду надійшло клопотання прокурора про закриття кримінального провадження № 0000190 від 18.09.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.

За змістом клопотання прокурора 18.09.2020 р. до ЄРДР за №0000190 за заявою потерпілої ОСОБА_5 внесено відомості про те, що 17.09.2020 року о 09 год. 20 хв. вулиці в с. Нова Українка Рівненського району ОСОБА_6 наніс ОСОБА_5 два удари по голові, перебуваючи ззаду, та потягнув за волосся, тримаючи за шию. Також ОСОБА_7 одночасно наносила удари в область лівого ока, неменше одного удару, та ще декілька ударів в щоку та обличчю ОСОБА_5 .

Висновком експерта від 15.10.2020 № 714 встановлено, що відмічені тілесні ушкодження в ОСОБА_5 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Також, ОСОБА_5 вказувала, що свідок (сусід) ОСОБА_8 стояв біля свого будинку під час нанесення їй (потерпілій) тілесних ушкоджень та бачив цю подію. Однак в отриманих від свідка ОСОБА_8 поясненнях останній вказав, що йому невідомо хто саме та яким чином 17.09.2020 р. наносив ОСОБА_5 тілесні ушкодження, при цьому зазначає, що 17.09.2020 р. його не було за місцем проживання.

В поясненнях ОСОБА_6 вказав, що в липні 2020 року він перебував в ОСОБА_9 , у якої конфліктні відносини з ОСОБА_5 .

ОСОБА_7 у ході проведення досудового розслідування неодноразово викликалася у встановлено законом порядку для проведення з останньою слідчих дій, проте, не з`являлася. Крім того, усно, дізнавачу повідомила про небажання надавати будь-які пояснення та підписувати будь-що, про що написаний відповідний рапорт до матеріалів кримінального провадження. Також, даний факт зафіксований на відеозапис та складений відповідний протокол, ца якому ОСОБА_7 вказує, що не буде підписувати та надавати будь-які пояснення згідно ст. 63 Конституції України. Також, повідомила, що ОСОБА_10 відсутній по місцю проживання, а саме: перебуває за кордоном. По системі « ОСОБА_11 » встановлено, що останні й виїхав в Польщу 16.09.2021 р., де перебуває по даний час.

Прокурор зазначає у колопотанні про закриття кримінального провадження, що в ході проведення досудового розслідування надавалося ряд доручень, у порядку 40-1 КПК для встановлення очевидців та свідків події від 17.09.2020 р., проте такі свідки відсутні, крім вище вказаних.

Крім того, у ході проведення досудового розслідування кримінального провадження, потерпілій ОСОБА_12 було запропоновано провести слідчий експеримент метою уточнення її показань та відтворенням механізму нанесення та розмежування тілесних ушкоджень, проте, остання прибувши в кабінет дізнавача для проведення слідчих дій, проте, остання під час проведення слідчої дії вказала про недовіру дізнавачу та припинила слідчу дію, що було зафіксовано на відеозапис.

Вказано у клопотанні, що за результатом здійснення досудового розслідування було проведено слідчі (розшукові) дії, однак особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення, не встановлено, підозра у вчиненні зазначеного правопорушення будь-якій особі не повідомлялася. Оскільки на даний час строки давності притягнення особи до відповідальності закінчились і не встановлено особу, яка скоїла злочин, прокурор просить закрити кримінальне провадження, згідно п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підставі та обгрунтувань зазначених у ньому. Також прокурор надав суду для дослідження деякі із документів з матеріалів кримінального провадження (заяву потерпілої, судово-медичну експертизи, документи про реєстрацію події в поліції, щодо проведення слідчого есперименту з потерпілою) для з`ясування обставин справи, обгрунтованості доводів клопотання та перевірки їх доказами. Інші докази суд не досліджує, із урахуванням вимог ст. 22, 26 КПК України, щодо свободи сторін в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, також диспозитивності.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечила проти закриття кримінального провадження. Вважає, що досудове розслідування проведено неналежним чином. У своїй первинній заяві до поліції про вчинення щодо неї кримінального правопорушення вона прямо вказала на двох осіб, які її побила. Вказаних осіб вона знала раніше і чітко їх впізнала зка вказаних обставин. Пояснювала також і про інші обставини, вказуючи, що слідчі дії не проведено в достатньому обсязі, у зв`зку із чим зверталася про відвід слідчого від здійснення досудового розслідування кримінального провадження і таке її звернеення було задоволено слідчим суддею (додатково див. https://reyestr.court.gov.ua/Review/101314109).

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала доводи потерпілої ОСОБА_5 . Також зазначила, що у даному випадку клопотання прокурора не підлягає до задоволення, оскільки не узгоджується із правовим висновком Верховного Суду у Постанові від 15.02.2024 р. у справі № 687/1066/22 - в провадженні, де потерпілий вказує на конкретну особу як на таку, що вчинила кримінальне правопорушення щодо нього, орган досудового розслідування за результатами всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження має вирішити питання про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, а за її встановлення про наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні конкретної особи, про достатність доказів для доведення винуватості конкретної особи в суді, про наявність/відсутність підстав до звільнення від кримінальної відповідальності конкретної особи.

Суд, дослідивши клопотання прокурора та додані до нього документи, заслухавши думку прокурора та потерпілої дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Законність як засада кримінального провадження з огляду на ч. 2 ст. 9 КПК полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно зі ст. 25 КПК, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Пунктом 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Частиною 1 ст. 125 КК встановлена відповідальність за заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження. Санкція вказаної норми кримінального закону передбачає покарання у виді штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року, а отже, відповідно до положень ст. 12 КК вказане кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 49 КПК встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, зокрема і кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст.125 КК, і до дня набрання вироком законної сили минуло 2 роки.

Перевіривши подане прокурором клопотання, матеріали судового провадження, заслухавши доводи та пояснення сторін, суд указаний в клопотанні висновок прокурора про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК вважає передчасним.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим усіх зібраних та перевірених доказів.

З матеріалів справи вбачається, що 17.09.2020 р. ОСОБА_5 звернулася до поліції із письмовою заявою про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Вказала, що ОСОБА_13 та її брат ОСОБА_14 нанесли їй (потерпілій ОСОБА_15 ) тілесні ушкодження.

18.09.2020 р. внесено відомості в ЄРДР № 0000190 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за заявою ОСОБА_5 про нанесення їй 17.09.2020 р. в АДРЕСА_1 тілесних ушкоджень сусідами ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

Висновком експерта від 15.10.2020 р. № 714 встановлено, що відмічені тілесні ушкодження в ОСОБА_5 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Інші дослідженні в судовому засіданні докази не спростовують вказаних обставин щодо звернення ОСОБА_5 в поліцію із зазначенням конкретних осіб, які її побили, а навпаки в певній мірі доповнюють та підтверджують зазначене в цій частині.

Станом на 15.12.2023 р. сторона обвинувачення дійшла висновку, що за результатами проведених слідчих дій, достатніх доказів, які би вказували на причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення щодо ОСОБА_5 , органом досудового розслідування не встановлено. Однак за змістом клопотання про закриття провадження та із матерілів справи не вбачається можливості надати обґрунтовану оцінку судом того, чи було здійснено слідчим належних заходів по збиранню та дослідженню доказів в порядку, визначеному статтями 91-94 КПК, чи проведено в достатньому обсязі слідчі дії, а отже, чи є обґрунтованим клопотання прокурора про закриття кримінального провадження.

В провадженні, де потерпілий вказує на конкретну особу як на таку, що вчинила кримінальне правопорушення щодо нього, орган досудового розслідування за результатами всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження має вирішити питання про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, а за її встановлення - про наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні конкретної особи, про достатність доказів для доведення винуватості конкретної особи в суді, про наявність/відсутність підстав до звільнення від кримінальної відповідальності конкретної особи.

У свою чергу суд під час вирішення питання про закриття кримінального провадження має враховувати, чи дотримано органом досудового розслідування вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, що є необхідною умовою належного вирішення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК).

Така позиція узгоджується з практикою Касаційного кримінального суду, відображеною, зокрема, в постановах від 25 серпня 2021 року (справа № 142/536/20, провадження № 51-1546км21), від 29 червня 2022 року (справа № 725/3569/21, провадження№ 51-1061км22), від 07 червня 2023 року (справа № 545/51/22, провадження № 51-2327км23).

Підстави до закриття кримінального провадження, передбачені п. 3 і п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК, є взаємовиключними. Закриття кримінального провадження, де потерпілий за ч. 2 ст. 125 КК наполягає на вчиненні кримінального правопорушення щодо нього конкретною особою, на яку в передбачений КПК спосіб безпосередньо вказує органу досудового розслідування, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК не відповідає вимогам кримінального процесуального закону (див. також пост. ВС від 18.10.2023 р. у справі № 750/1575/23).

Внесення змін до КПК України, зокрема, доповнення ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст. 9, 25 КПК України. Таким чином, підстави для застосування п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України відсутні.

У даному випадку доводи та обгрунтування клопотання прокурора про закриття кримінального провадження суд вважає недоведеними у встановленому Законом порядку. Оскільки, як вбачається зі змісту клопотання та пояснень потерпілої в судовому засіданні, остання прямо вказала про причетність конкретних осіб ( ОСОБА_9 та ОСОБА_18 ) до вчинення вказаного кримінального правопорушення, при цьому в клопотанні не надано належної правової оцінки відомостям щодо відсутності підозрюваних осіб та неможливості їх встановлення. За таких обставин досудове розслідування не може вважатися повним, а закриття кримінального провадження буде суперечити завданням та засадам кримінального провадження (див. також пост. ВС від 10.04.2023 р. у справі № 190/829/21).

Використання органом досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» та введена в дію 17.10.2019 р., як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження № 0000190 від 18.09.2020 р. шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чиним КПК України. Тому, клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 9, 25, 284 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000190 від 18.09.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її проголошення, згідно ст. 395 КПК України.

Суддя ОСОБА_1