Справа № 453/1039/24
№ провадження 1-кп/453/180/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ;

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

за участі прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження № 0000114 від 23 квітня 2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Аркалик Кустанайської області Республіки Казахстан, який зареєстрований в АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, з середньою освітою, одружений, раніше не судимий, не депутат, не адвокат, не нотаріус,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

в с т а н о в и в:

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ст. 68 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Постановою Сколівського районного суду Львівської області 05 березня 2024 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Постановою Сколівського районного суду Львівської області від 12 березня 2024 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років із безоплатним вилученням транспортного засобу ч. 2 ст. 130 КУпАП й накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки із безоплатним вилученням транспортного засобу й остаточно накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці і 25 (двадцять п`ять) днів із безоплатним вилученням транспортного засобу.

Проте, ОСОБА_4 , будучи ознайомленим з вище вказаними судовими рішеннями про позбавлення його права керування транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ст. 68 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 23 квітня 2024 року близько 15 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в АДРЕСА_1 умисно, керував транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «ВАЗ-2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , де був зупиненийпрацівниками поліції СРПП ВП № 3 Стрийського районного управління поліції Головного управління поліції у Львівській області, про що складено протокол про адміністративні правопорушення (ААД №798308) від 23 квітня 2024 року, який скеровано до суду для розгляду по суті, тим самим не виконавши постанови Сколівського районного суду Львівської області від 05 березня 2024 року (у справі №453/143/24) та від 12 березня 2024 року (у справі №453/225/24), які набрали законної сили.

Таким чином ОСОБА_4 умисно не виконав постанови суду, що набрала законної сили, тобто у вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердивши викладені в обвинуваченні обставини.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого порядку дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються. Відтак, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, оцінивши встановлені по справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, оскільки він умисно невиконав постанови суду, що набрала законної сили.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, сімейний та майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи до уваги вищенаведене, з урахуванням обставин інкримінованого кримінального правопорушення, враховуючи данні про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не працює, не є особою з інвалідністю, має постійне місце проживання, одружений, раніше не судимий, до того ж в повному обсязі визнав свою провину, щиро розкаявся, при цьому, також, враховуючи обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, і, одночасно, беручи до уваги обставини, що обтяжують покарання, суд, надаючи оцінку зазначеним обставинам в їх сукупності, з урахуванням майнового стану винного, вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе із застосуванням покарання, у виді штрафу, в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 382 КК України, з урахуванням положень ст. 53 КК України, що, на переконання суду, буде необхідним та достатнім для досягнення мети виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, оскільки, покарання, відповідно до положень ст. 50 КК України, має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Речові докази у справі, а саме: компакт диск DVD R на якому наявна інформація, а саме: відеозаписи із нагрудних камер наряду СРПП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, які несли службу, перебуваючи на добовому чергуванні 23 квітня 2024 року - слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід як захід забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до вступу вироку у законну силу не обирати.

Речовий доказ диск DVD R на якому наявна інформація, а саме: відеозаписи із нагрудних камер наряду СРПП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, які несли службу, перебуваючи на добовому чергуванні 23 квітня 2024 року - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1