Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/3012/24
У Х В А Л А

22.07.2024 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_4 , старшого слідчого ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 по кримінальному провадженні за № 0000286 розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 травня 2024 року, про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо

підозрюваного ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що 03 травня 2024 року близько 10 години 30 хвилин ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Мерседес Бенц Спрінтер», н.з НОМЕР_1 , Угорської реєстрації, в порушення вимог п.12.3, 12.4 Правил дорожнього руху Українизгідно яких- «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди» та «у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год», проявляючи злочинну самовпевненість, діючи злочинно недбало, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків, хоча повинен був та міг їх передбачити, проявив безпечність та неуважність, не забезпечив безпеку дорожнього руху, маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, рухаючись по вул. Головна в с. Тисобикень, Берегівського району зі швидкістю 60 км/год, неподалік будинку АДРЕСА_1 , не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в момент виникнення небезпеки для його руху, а саме коли для водія ОСОБА_6 настала об`єктивна можливість виявити малолітнього пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в той час перебігав дорогу з права на ліво по ходу руху автомобіля, чим самим водій ОСОБА_6 допустив наїзд передньою правою частиною автомобіля марки «Мерседес Бенц Спрінтер», н.з НОМЕР_1 , Угорської реєстрації на пішохода.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди малолітній пішохід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно висновку експерта № 74/в від 05.06.2024, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівого стегна в середній третині зі зміщенням кісткових фрагментів.

Тілесні ушкодження у вигляді: «закритого перелому стегнової кістки» спричинили розлад здоров`я понад 21 день, не являються небезпечними для життя в момент їх спричинення, і по цій ознаці, згідно пункту 2.2.1 «в» "Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень" затверджених "Наказом N6" МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Згідно висновку інженерно - транспортної експертизи з дослідження обставин дорожньо - транспортної пригоди № СЕ-19/107-24/6666 - IT від 4 липня 2024 року з технічної точки зору, причиною даної дорожньо - транспортної пригоди є невідповідності дій водія автомобіля «Мерседес Бенц Спрінтер», н.з НОМЕР_1 , Угорської реєстрації, ОСОБА_6 , який не виконав технічні вимоги пунктів 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України з посиланням на термін «небезпека для руху» та «безпечна швидкість», зміст яких є п. 1.10, що є в прямому причинно-наслідковому зв`язку з дорожно- транспортною пригодою, що мала місце 03.05.2024.

Невиконання водієм ОСОБА_6 , вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками дорожньо - транспортної пригоди, внаслідок якої потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У вчиненому кримінальному правопорушенні підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , громадянин України, розлучений, не працюючий, з середньою освітою, раніше не судимий.

11 липня 2024 року, ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Вина ОСОБА_6 , в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджена матеріалами зібраними під час досудового розслідування, а саме протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди, допитом потерпілого, висновком судово-медичної експертизи, висновками інженерно-транспортної експертизи та іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 , ніде офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, розлучений, а тому існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме вчинення іншого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування, тобто не з`являтись на виклики слідчого, прокурора, суду, виїхати за межі Закарпатської області або ж за межі території України, як з метою переховування від органу досудового розслідування так із метою пошуку роботи, впливати на основних свідків у даному кримінальному провадження, а також перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання щодо підозрюваного буде достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання вищезазначеним ризикам, у зв`язку з чим слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор та старший слідчий в судовому засіданні клопотання просили задовольнити.

Підозрюваний та захисник проти клопотання не заперечили.

При вирішення клопотання слідчий суддя виходить з наступних обґрунтувань.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора. Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну; носити електронний засіб контролю. Обов`язки, передбачені частиною пятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Проаналізувавши встановлені при розгляді клопотання обставини на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим та прокурором доведено наявність підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні , перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також той факт, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, щодо підозрюваного так як існує обґрунтована підозра щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, а не обрання такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до невиконання кримінального судочинства, тому суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-179, 184, 186, 194, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, розлученого, не працюючого, з середньою освітою, раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) з`являтись до старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_5 , прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із с. Тисобикень, Берегівського району, Закарпатській області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Підозрюваному ОСОБА_6 письмово під розписку повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити про те, що в разі невиконання покладених цією ухвалою зобов`язань до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному негайно після її оголошення (ч.5 ст.196 КПК України).

Контроль за виконанням підозрюваним особистого зобов`язання покласти на ст. слідчого СВ відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1