Справа № 740/1005/21
Провадження № 1-в/740/245/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Ніжинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про приведення судового рішення у відповідність з діючим законодавством відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Басань Бобровицького району Чернігівської областi, засудженого вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18.05.2021 за ч.3 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки з покладенням відповідних обов`язків, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання Ніжинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про приведення вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області відносно засудженого ОСОБА_4 у відповідність до діючого законодавства.

В обґрунтування подання зазначено, що з 05.07.2021 на обліку у відділі перебуває звільнений від відбування покарання з випробуванням засуджений ОСОБА_4 . Посилаючись на вимоги п. 13 ч.1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, ч. 2 ст.74, ст. 4, 5 КК України, ст. 58 Конституції України, Закон України «Про внесення змін до Кодексу про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, просить привести вирок суду у відповідність до чинного законодавства.

Прокурор у судовому засіданні подання просив задовольнити та звільнити ОСОБА_4 від покарання за вироком суду на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Представник органу пробації подав заяву про розгляд подання без його участі та підтримання подання.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання і особової справи засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 1 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

Частинами 2 і 3 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18.05.2021 ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26.03.2021 більш суворим покаранням за цим вироком, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі ст.76 КК України покладено на ОСОБА_4 обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; - працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Як встановлено цим вироком суду, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням день у період із початку серпня 2020 року по кінець вересня 2020 року у вечірній час, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою протиправного збагачення, з корисливого мотиву, проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та, знаходячись на подвір`ї вказаного господарства, таємно викрав металеві стовпчики у кількості трьох штук довжиною 2,5 м загальною вартістю 360 грн, металобрухту вагою 50 кг загальною вартістю 247,5 грн, мастило «Солідол» вагою 8 кг загальною вартістю 200 грн, що належать ОСОБА_5 .

Отримавши змогу розпоряджатись викраденим на власний розсуд, ОСОБА_4 зник із місця вчинення злочину, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 807,50 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням день у період із кінця вересня 2020 року по початок жовтня 2020 року у денний час, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою протиправного збагачення, з корисливого мотиву, знаходячись на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом відчинення вхідних дверей, проник до господарського приміщення, звідки повторно, таємно викрав велосипед марки «Мінськ» вартістю 866,67 грн, що належить ОСОБА_6 .

Отримавши змогу розпоряджатися викраденим на власний розсуд, ОСОБА_4 зник із місця вчинення злочину, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на суму 866,67 грн.

За вироком суду від 18.05.2021 дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище - за епізодом крадіжки майна ОСОБА_5 , та за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно - за епізодом крадіжки майна ОСОБА_6 .

За вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26.03.2021 ОСОБА_4 був визнаний винним у тому, що він у вечірній час близько 20 години у невстановлений досудовим розслідуванням день у другiй половині вересня 2020 року, з метою протиправного збагачення, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що його дії непомітні для сторонніх ociб, тобто таємно, шляхом пошкодження вікна, а саме, вийнявши з нього скло, проник до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та викрав чавунну плиту для пiчного опалення розміром 710х410х10 мм у кiлькостi 1 шт. вартiстю 525 грн 00 коп. та двоконфорочну чавунну плиту для пічного опапення розміром 710х410х10 мм у кiлькостi 1 шт. вартiстю 533 грн 33 коп. У подальшому ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, отримавши можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд. Кримінальним правопорушенням ОСОБА_7 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 1058 грн. 33 коп.

За вироком суду від 26.03.2021 дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до житла.

Ухвалами Ніжинського міськрайонного суду від 06.06.2022 та від 15.10.2024 відмовлено у задоволенні клопотання Ніжинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного судом покарання.

Подання про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку органом пробації до суду не вносилося.

На час, до якого відносяться вчинені ОСОБА_4 діяння, положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна» №1449-VI від 04.06.2009 (далі - Закон України №1449-VI від 04.06.2009), згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009).

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

З 01.01.2020 набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2020 в сумі 2102 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2020 році складала 1051 грн (2102 грн. ? 50%).

Положеннями ст. 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

У нормах КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України у п. 25 Постанови "Про судову практику у справах про злочини проти власності" від 06.11.2009 №10, розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи. Злочинне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення, розтрати або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем (статті 185, 190 та 191 КК) слід відрізняти від такого адміністративного правопорушення, як дрібне викрадення чужого майна (стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 у 2020 році на час, до якого відносяться вчинені ОСОБА_4 діяння, крадіжка чужого майна вважалася дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 210 грн. 20 коп (1051 х0,2). Якщо вартість викраденого майна перевищувала 210 грн. 20 коп., то наставала кримінальна відповідальність.

Отже, таємне викрадення чужого майна вартістю до 210 грн. 20 коп на час, до якого відносяться вчинені ОСОБА_4 діяння, кваліфікувалося за ч. 1 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжка, а таємне викрадення чужого майна вартістю понад 210 грн. 20 коп - за ч. 1 ст. 185 КК України (крадіжка), а за наявності кваліфікуючих ознак (наприклад вчинення повторно, поєднане з проникненням до приміщення, житла) - за відповідною частиною статті 185 КК України, а саме за ч. 3 ст.185 КК України.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 (далі - Закон № 3886-IX від 18.07.2024).

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції.

Згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст. 4 КК України).

Згідно із ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна, вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на час вчинення діяння, що у даному випадку на 2020 рік становить 2102 грн (1051 ? 2), а відтак суд доходить висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь, за які засуджений ОСОБА_4 , оскільки вартість майна, за вчинення трьох епізодів у 2020 році крадіжки якого він засуджений вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18.05.2021, та за вироком від 26.03.2021, становить 807,50 грн., 866,67 грн., 1058,33 грн. і за кожним епізодом окремо не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на час діянь на 2020 рік (2102 грн), у зв`язку з чим ОСОБА_4 підлягає звільненню судом від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Суд ураховує, що за встановлених у вироку суду обставин ОСОБА_4 вчиняв проникнення на територію домоволодіння, а також до господарського приміщення. Водночас суд не знаходить підстав приймати рішення вважати засудженим ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 162 КК України, оскільки ОСОБА_4 обвинувачення у вчиненні такого кримінального правопорушення не пред`являлося, судом не розглядалося і він не мав змоги від нього захищатися, він за таке не засуджувався, що узгоджувалося з висновками Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 7 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 №10 "Про судову практику у справах про злочини проти власності".

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного йому вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18.05.2021, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1