УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підорзрюваного ОСОБА_5 , захисників підозрюваного - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , яке погоджено прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у рамках кримінального провадження№0000043 від 17.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч.3 ст.368 КК України, звернувся до суду із вказаним клопотанням, погодженим прокурором у якому просить накласти арешт на майно, яке було вилучене 27.08.2024 в ході проведення невідкладного обшуку в приміщенні кафе «Їдальня на Андріївському», за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що завідувач кафедри спеціальних юридичних дисциплін Рівненського інституту Київського університету права Національної академії наук України ОСОБА_5 вимагав та одержав від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 1 500 доларів США за організацію і сприяння у вступі до навчального закладу, з можливістю ухилення від військової служби в ЗСУ

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, 27.08.2024 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, враховуючи необхідність невідкладного відшукання, виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, з метою відшукання слідів та предметів злочину, врятуванням майна, а саме - грошових коштів, які є предметом неправомірної вигоди в сумі 1 500 доларів США, засобів зв`язку ОСОБА_5 , до постановлення ухвали слідчого судді, слідчим у відповідності до вимог ст. 233 КПК України проведений невідкладний обшук в приміщенні кафе «Їдальня на Андріївському», за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення невідкладного обшуку, виявлено ОСОБА_5 , в присутності яких виявлено та вилучено:

-атестат про повну загальну середню освіту, свідоцтво про базову загальну середню освіту, додаток до свідоцтва та додаток до атестату, видані на ім`я ОСОБА_9 ;

-Імітаційнібанкнотивкількостіп`ятнадцятьштук, номіналом 100 доларів США кожна;

-Сім банкнот, номіналом 100 доларів США,

-Мобільний телефон марки XiaomiREDMI з сім-картою з а.н. НОМЕР_1 , банківськікартки, чорнові записи, належні ОСОБА_5

-Поліетиленовий файл, де знаходилисьімітаційнібанкноти.

Післяпроведенняобшуку ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Вилучені під час обшуку вищеперераховані речі, предмети, мають значення для досудового розслідування і можуть бути використані як докази у ході досудового розслідування та судового розгляду.

Покликаючись на викладене, слідчий вказує на необхідність накладення арешту на вищевказане вилучене 27.08.2024 в ході проведення обшуку вищевказане майно, яке є предметом кримінального правопорушення та одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

В судовому засідання слідчий та прокурор повністю підтримали клопотання, з викладених у ньому підстав просили його задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисники - адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просили відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна за безпідставністю.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №4200043 від 17.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2, ч.3 ст.368 КК України.

За вищевказаних обставин ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Під час проведення обшуку в приміщенні кафе «Їдальня на Андріївському», за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_5 вилучено: атестат про повну загальну середню освіту, свідоцтво про базову загальну середню освіту, додаток до свідоцтва та додаток до атестату, видані на ім`я ОСОБА_9 ; Імітаційні банкноти в кількості п`ятнадцять штук, номіналом 100 доларів США кожна; Сім банкнот, номіналом 100 доларів США, Мобільний телефон марки XiaomiREDMI з сім-картою з а.н. НОМЕР_1 , банківські картки, чорнові записи, належні ОСОБА_5 ; Поліетиленовий файл, де знаходились імітаційні банкноти.

Як убачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що метою забезпечення арешту майна є збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 10 ст. 10 КПК України, встановлено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням пор арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При цьому тільки у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий приходить до переконання про наявність підстав, що речі та предмети, які були вилучені під час проведення обшуку 27.08.2024 в приміщенні кафе «Їдальня на Андріївському», за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_5 , являються речовими доказами у кримінальному провадженні.

Окрім того суд враховує доводи сторони захисту про те, що не підлягає арешту банківська карта № НОМЕР_2 , яка є власністю ОСОБА_5 та не є предметом вчинення кримінального правопорушення, доказом його вчинення, не набута злочинним шляхом, а тому не має жодного відношення до кримінального провадження.

Враховуючий викладене те, що повернення майна його власнику може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання про арешту на майно, яке було вилучене 27.08.2024 під час проведення обшуку в приміщенні кафе «Їдальня на Андріївському», за адресою: АДРЕСА_1 , з метою позбавлення будь яких осіб можливості використовувати вказане майно, розпоряджатись будь-яким чином, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до зникнення, втрати відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 - 173, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , яке погоджено прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 27.08.2024 в ході проведення невідкладеного обшуку в приміщенні кафе «Їдальня на Андріївському», за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: атестат про повну загальну середню освіту, свідоцтво про базову загальну середню освіту, додаток до свідоцтва про додаток до атестату, видані на ім`я ОСОБА_9 , які поміщено до спец. пакету НПУ WAR1975100;

- імітаційні банкноти в кількості п`ятнадцять штук, номіналом 100 доларів США кожна, які поміщено до паперового конверту НПУ СУ;

-Сім банкнот, номіналом 100 доларів США, які поміщено до спец. пакету НПУ WAR1975060;

-мобільний телефон марки Xiaomi REDMI з сім-картою з а.н. НОМЕР_1 ; банківські картки, окрім № НОМЕР_2 , чорнові записи, належні ОСОБА_5 , які поміщено до спец. пакету НПУ WAR1975100

-поліетиленовий файл, де знаходились імітаційні банкноти, які поміщено до спец. пакету НПУ WAR1975058.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п"яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1