Справа №687/1396/23
Провадження №1-кп/672/28/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , її представника ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , її захисниці ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городку кримінальне провадження №0000343 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Жердя, Чемеровецького району, Хмельницької області, фактично проживаючої по АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючої, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, заміжньою, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, раніше не судимої, інваліда ІІІ групи,

за ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 12 вересня 2023 року, близько 11 год. 00 хв., перебуваючи поблизу магазину «Мрія», що розташований на АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту із ОСОБА_4 , який виник на ґрунті давніх неприязних відносин, прийняла рішення про умисне спричинення тілесних ушкоджень останній.

Тоді ж, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, перебуваючи в положенні стоячи навпроти ОСОБА_4 , умисно схопила її двома руками за волосся та потягнувши до низу кинула потерпілу на асфальтне покриття вулиці, після чого кулаком правої руки умисно нанесла один удар в область лівого плеча ОСОБА_4 .

В результаті вищевказаних протиправних дій, ОСОБА_6 спричинила ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді синяка на задньо-зовнішній поверхні верхньої третини лівого плеча, яке за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченої підлягають кваліфікації за ч.1 ст.125 КК України, як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненому кримінальному проступку визнала повністю. Зазначила, що конфлікт з потерпілою триває давно, тому між ними напруженні стосунки. Обвинувачена підтвердила викладені обставини у обвинувальному акті, зазначивши, що розуміє що вчинила протиправно, однак не змогла опанувати свої емоції через словесні образи потерпілої.

Допитана в судовому засіданні потерпіла в своїх показаннях підтвердила обставини та факт спричинення їй тілесних ушкоджень. Вказує, що саме обвинувачена спровокувала конфлікт, почала її словесно ображати, а вони лише їй відповіла.

З врахуванням показань обвинуваченої та потерпілої, які повністю узгоджуються із обвинувальним актом, вина обвинуваченої у вчиненому кримінальному проступку також підтверджується такими доказами: протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 12.09.2023, з якого вбачається, що за твердженнями потерпілої в ході суперечки обвинувачена спричинила їй тілесні ушкодження (а.с.142); висновком експерта №340 від 19.09.2023, з якого вбачається, що виявлене у потерпілої тілесне ушкодження у вигляді синяка на задньо-зовнішінй поверхні верхньої третини лівого плеча, виникло у строк та за обставин, вказаних потерпілою та встановлених у матеріалах справи, і по строку виникнення може відповідати встановленим у справі обставинам. По своєму характеру відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с. 147-148); протоколом проведення слідчого експерименту від 12.10.2023 з фототаблицями, у відповідності до якого потерпіла продемонструвала яким чином обвинувачена вчинила її побиття (а.с.154-157); висновком експерта №399 від 19.10.2023 про проведення додаткової судово-медичної експертизи, з якого вбачається, що з врахуванням локалізації та механізму утворення тілесних ушкоджень у потерпілої, можливе їх утворення за обставин та у строки. про які вказала потерпіла у ході проведення слідчого експерименту 12.10.2023 (а.с.161-162); висновком експерта №194 від 27.10.2023, виявлений у потерпілої синець на задньо-зовнішінй поверхні верхньої третини лівого плеча, утворився від місцевої дії тупого твердого предмету, з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути кисть зібрана в кулак, міг виникнути в час, можливо при обставинах, на яких наполягає потерпіла під час проведення слідчого експерименту за її участі (а.с.163-164); переглянутим відеозаписом моменту конфлікту з зафіксованим фактом побиття потерпілої обвинуваченою, який цілком узгоджується із показанням потерпілої та обвинуваченої та й з іншими доказами у справі (а.с.167); протоколом огляду речового диску із фототаблицями, а саме відеодиску із записом конфлікту та фактом побиття потерпілої обвинуваченою (а.с. 169-170); протоколом слідчого експерименту від 07.12.2023 з фототаблицями та відеозаписом, який також було переглянуто судом, за участю свідка ОСОБА_8 яка відтворила обставини нанесення тілесного ушкодження потерпілій обвинуваченою (а.с. 182-186); протоколом слідчого експерименту від 07.12.2023 з фототаблицями та відеозаписом, який також було переглянуто судом, за участю свідка ОСОБА_9 яка відтворила обставини нанесення тілесного ушкодження потерпілій обвинуваченою (а.с. 188-193); висновком експерта №447 від 11.12.2023 про проведення додаткової судово-медичної експертизи, з якого вбачається, що з врахуванням відомостей, отриманих з протоколів слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , враховуючи локалізацію та механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілої, їх утворення можливе за обставин та у строки, про які вказали свідки у ході проведення слідчих експериментів. Утворення тілесного ушкодження у потерпілої у вигляді синця на задньо-зовнішінй поверхні верхньої третини лівого плеча від удару об твердий тупий предмет чи від падіння з висоти власного зросту виключається (а.с.195-197).

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення кримінальних правопорушень, як самими засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої не виявлено.

Суд не вважає за можливе визнати обставиною, що пом`якшує покарання щире каяття, оскільки в судовому засіданні об`єктивно було встановлено його відсутність у обвинуваченої. ОСОБА_6 вказувала, що вона просила вибачення у потерпілої раніше, однак на пропозицію головуючого зробити це в судовому засіданні категорично відмовилась. Обвинувачена виправдовувала вчинення злочину своїм надміру емоційним сприйняття слів потерпілої в момент сварки.

Тобто, обвинувачена шукала певні виправдання своєму вчинку, замість того щоб дійсно щиро визнати неправильність своїх дій та розкаятись у вчиненому.

Не заперечуючи факт визнання своєї вини обвинуваченою, суд не вбачає у її діях ознак дійсного та щирого каяття. Не сприяють цьому і постійно триваючі між обвинуваченою та потерпілою неприязні відносини.

Суд також не вбачає за можливе визнати обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини, як про те вказує прокурор у обвинувальному акті.

У викладеному в обвинувальному акті формулюванні обвинувачення жодним чином не відображено вказаної обставини, як і відсутні будь-які докази про це в матеріалах справи.

Отже, вказаний факт не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.

Вивченням особистості обвинуваченої встановлено, що вона притягуються до кримінальної відповідальності вперше, позитивно характеризується по місцю проживання. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психоневропатолога обвинувачена не перебуває. Має на утриманні четверо дітей, з них одну малолітню та двоє неповнолітніх.

За таких обставин по справі, враховуючи характеризуючі дані про особу обвинуваченої, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, позицію потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні, суд приходить до висновку, що обвинуваченій слід призначити покарання у вигляді штрафу, у мінімальному розмірі, визначеному санкцією статті.

Судові витрати у справі відсутні. Запобіжний захід не обирався. Долю речових доказів у справі слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Вирішуючи заявлений цивільний позови про відшкодування моральної шкоди, суд виходить із такого.

Так потерпілою заявлено позовну вимогу про стягнення з обвинуваченої 70000 грн. у якості відшкодування завданої моральної шкоди.

Завдану моральну шкоду потерпіла обґрунтовує тим, що їй було безпричинно спричинено фізичний біль та тілесні ушкодження. Вона хвилювалась з цього приводу, , до цього часу її турбують головні болі та болить волосяний покров навіть при незначному дотику. Багато часу вона витратила на відвідування лікарів у період амбулаторного лікування тощо…

Обвинувачена заявлені позовні вимоги визнала частково, в сумі 1000 грн.

Згідно ч.1, п.п.1-2 ч.2, ч.3-4 ст.23 ЦК України визначено, що: Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Абз.2 п.5, п.9 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 31.03.1995 р. "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" визначено, що: Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану... При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом об`єктивно встановлено факт наявності у даному випадку моральної шкоди, що також визнається і самою обвинуваченою у спосіб часткового визнання позовних вимог потерпілої.

Однак, визначаючи розмір завданої моральної шкоди, суд враховує, що на підтвердження своїх слів щодо неодноразового відвідування лікарів, продовження фізичного болю волосяного покрову голови, наявності до цього часу головних болів, потерпіла не надала суду жодних доказів. Більш того, пояснюючи суду в обґрунтування своїх позовних вимог про те, що вона ніби то зверталась і продовжує лікування у психолога з приводу спричиненої моральної травми, остання відмовилась назвати будь-які відомості на підтвердження цієї обставини.

Ч.5 ст.128 КПК України визначено, що: Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За таких обставин, з врахуванням досліджених судом доказів, враховуючи вимоги розумності та справедливості, беручи до уваги матеріальний стан обох сторін, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги потерпілої частково, у розмірі 5000 грн.

Керуючись ст. 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченому ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. 00 коп. (п`ятсот десять грн. 00 коп.).

Речові докази по справі: комп`ютерний диск із відеозаписом з камери відео спостереження від 12.09.2023 залишити при матеріалах справи.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 , про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 5000 грн. 00 коп. (п`ять тисяч грн. 00 коп.) у якості відшкодування завданої моральної шкоди.

У задоволенні решти позову відмовити.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, що не були присутні в судовому засіданні копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: