Провадження № 1-кп/638/1709/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань розслідувань Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.05.2024 року за № 0000140 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Олександрівка Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою-технічною освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , перебуваючий на посаді вогнеметника 3 вогнеметного відділення взводу радіаційного хімічного та біологічного захисту, у військовому званні солдат, одружений, не є особою з інвалідністю, маючий на утриманні малолітнього сина, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення- кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням кримінального провадження встановлено, що Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01 серпня 2000 року таблиці №2 список 1 «Амфетамін» є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Проте, військовослужбовець ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України військова частина НОМЕР_1 виконує завдання за призначенням на території

Харківської області.

На початку травня 2024 року, більш точного часу під час проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, діючи умисно, реалізовуючи протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання для особистого вживання, без мети збуту, психотропну речовину «Амфетамін», перебуваючи за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с. Кунье, вул. Миру, за допомогою свого мобільного телефону здійснив замовлення в месенджері «Телеграм» особливо психотропної речовини «Амфетамін» у невстановленому в ході досудового розслідування місці, надалі переніс психотропну речовину «Амфетамін» в домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де тимчасово мешкає та зберігав до 20.05.2024 року.

20.05.2024 в період з 13.54 до 14.02 старшим дізнавачем СД Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , присутній військовослужбовець ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно видав два прозорих полімерних зіп-пакети, в ході огляду встановлено, в одному зіп-пакеті знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору, в другому зіп-пакеті знаходиться рослинна речовина зеленого кольору, в сухому та подрібленому стані. Зазначені зіп-пакеті поміщено до сейф-пакетів PSP1250452 та PSP1250455 відповідно, опечатано та вилучено до Ізюмського РУП.

Відповідно до висновку експерта №CE-19/121-24/15122-НЗПРАП від 11.06.2024, надана на дослідження порошкоподібна речовина масою 0,6805 г, що знаходиться у полімерному пакеті, який поміщено до спеціального пакету PSP|250452 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну, в складі наданої речовини, становить 0,4990 г.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

В матеріалах справи міститься заява обвинуваченого ОСОБА_3 про визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку та його заяву, в якій він вказав, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням відсутності заяв та клопотання від інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали справи, вважає доведеним, що дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту.

У відповідності до частини 2 ст. 382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставин, що відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , в ході досудового розслідування, не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття, відсутність обставини, які обтяжують покарання, і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді штрафу в межах санкції статті.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 1893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) грн. 20 коп. витрат на залучення експерта за проведення експертизи, згідно висновку експерта №СЕ-19/121-24/15121-НЗПРАП.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн. 84 коп. витрат на залучення експерта за проведення експертизи, згідно висновку експерта №СЕ-19/121-24/15122-НЗПРАП.

Речові докази: речовина рослинного походження масою 0,1790 г, що знаходиться у полімерному пакеті, який поміщено до спеціального пакету PSP1250455; порошкоподібна реовина масою 0,6805, г, що знаходиться у полімерному пакеті, який поміщено до спеціального пакету PSP1250452, визнані речовими доказами відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 24 червня 2024 року- знищити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1