Справа № 496/5827/24
Провадження № 1-кс/496/2110/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 , яка приймає участь в режимі відеоконференції

захисника - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кагарлик Біляївського району Одеської області, українця, громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, відносно якого 10.04.2020 року до Біляївського районного суду направлений обвинувальний акт за ч. 3 ст. 185 КК України, який перебуває на розгляді, на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за мобілізацією на посаді гранатометника військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»,

за матеріалами кримінального провадження за № 0000621від 06.09.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням, мотивуючи тим, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ХІ від 24.02.2022 року введено воєнний стан на всій території України, який триває, а відтак, на даний час діє правовий режим воєнний стан.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №134 від 13.05.2023 року військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації солдата ОСОБА_5 зараховано та призначено на посаду навідника військової частини НОМЕР_3 та поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації початком проходження військової служби вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Відтак, з дня зарахування до військової частини НОМЕР_3 тобто з 13.05.2023 року ОСОБА_5 почав проходити військову службу та набув статусу військовослужбовця.

Відповідно до наказу начальника генерального штабу ЗСУ № 124-РС від 26.01.2024 року військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації солдата ОСОБА_5 зараховано та призначено на посаду гранатометника військової частини НОМЕР_4 та поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Будучи військовослужбовцем солдат ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. ст. 9, 11, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Проте, ОСОБА_5 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, умисно вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді гранатометника військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 37, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, 04.09.2024 року близько 12 год. 00 хв. більш точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 прибув до території домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, впевнившись що його дії залишаються непомітними для сторонніх осіб, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу зайшов через хвіртку до території вказаного домоволодіння, звідки таємно викрав з двору електричний велосипед ELF «Skybike» фіолетового кольору вартістю 12884,20 грн., який належать на праві власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після чого, ОСОБА_5 з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 12 884,20 (дванадцять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) гривень 20 копійок.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягала, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. При цьому пояснила, що обґрунтованість підозри підтверджена матеріалами, доданими до клопотання та вважає, що наявні всі підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з поміщенням на гауптвахту строком на 60 діб.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання та надала пояснення, що підозрюваний призваний до лав ЗСУ, був поранений, перебуває на реабілітації. Просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Вислухавши пояснення прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви», № 48297/99, п.43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість підозри підтверджена матеріалами, доданими до клопотання, а саме: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця від 06.09.2024 року в ході якого вилучено велосипед марки ELF «Skybike» фіолетового кольору; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що 04.09.2024 року ОСОБА_5 продав велосипед марки ELF «Skybike» фіолетового кольору; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; поясненням ОСОБА_5 ; протоколом затримання в порядку ст. 615 КПК України відносно ОСОБА_5 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 .

У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою обрання підозрюваному ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є унеможливлення останнім переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Існує реальний ризик переховування від органів досудового розслідування або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється. Оскільки ОСОБА_5 являється неодноразово судимим за майнові злочини, не має тісних соціальних зв`язків та відповідно до пояснень останнього самовільно залишив військову частину після лікування та не повернуся до розташування військової частини.

Ризик передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що відповідно до передбаченої КПК процедури показання свідків отримуються спочатку на стадії досудового розслідування шляхом їх допиту слідчим чи прокурором, а згодом після направлення обвинувального акта до суду такі показання отримуються та перевіряються на стадії судового розгляду шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні (статті 23, 224, 352 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Оскільки підозрюваному відомі дані свідків, що дає йому змогу впливати на останніх ОСОБА_5 під загрозою можливого покарання, беручи до уваги характер та обставини, суспільну небезпеку злочину, може незаконно впливати, як безпосередньо так і опосередковано на свідків, які встановлюються, шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, а також примусити вже допитаних свідків змінити покази на свою користь до дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню.

Також вбачається ризик, передбачений п.4 ч.1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_5 проходить військову службу і не має постійного визначеного місця дислокації, не зможе своєчасно з`являтись до слідчого, прокурора, суду, що може призвести до невиправданого затягування судового розгляду.

Також, у відповідності до п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, наявний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний раніше вже притягувався за вчинення кримінального правопорушення корисливого характеру, на даний час обвинувальний акт за цим фактом перебуває на розгляді, однак провадження зупинено ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 07.12.2023 року до звільнення обвинуваченого з військової служби (справа 496/1145/20).

Дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою з поміщенням його до гауптвахти ВС правопорядку у ЗСУ. Призначення іншої, більш м`якої міри запобіжного заходу на думку суду запобігти визначеним судом ризикам не зможе з огляду на їхню кількість та вагомість. Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Для узятих під варту військовослужбовців додатком 12 «Про гауптвахту» до Статуту гарнізонної та вартової служби Збройних Сил України та Порядком тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 03.11.2020 року № 394 (далі Порядок), визначено окремий порядок та умови їх тримання у спеціальному приміщенні - гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що є установою військового типу.

Утримання військовослужбовців, до яких застосовано попереднє ув`язнення на гауптвахті обумовлене необхідністю забезпечення умов утримання військовослужбовців, як то право носіння військової форми, дотримання розпорядку дня, військової дисципліни, роздільне утримання один від одного різної категорії військовослужбовців, належне забезпечення харчуванням відповідно до встановлених норм, тощо.

Крім того, із такими військовослужбовцями в обов`язковому порядку проводиться соціально-психологічна робота, спрямована на формування та збереження навичок військової служби, нейтралізацію негативного впливу умов ізоляції на особистість, профілактику та попередження їх агресивної поведінки щодо посадових осіб гауптвахти та варти, інших військовослужбовців, а також до себе, усвідомлення провини за вчинений злочин.

При цьому, Правилами внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України від 14.06.2019 року №1769/5, вказані умови не передбачені, натомість, вказаними правилами прямо заборонено носіння військовослужбовцями форменого одягу в слідчих ізоляторах, який є забороненим предметом.

Відповідно до ст. 91 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 20.12.1991 року № 2011-XII - продовольче забезпечення військовослужбовців, резервістів і військовозобов`язаних, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, здійснюється за нормами і в строки, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Норми харчування осіб, які тримаються в установах виконання покарань, слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках та інших приймальниках Національної поліції, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.1992 № 336, значно менші норм харчування військовослужбовців, до яких застосовано попереднє ув`язнення на гауптвахті, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 № 426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту».

Таким чином, законодавством встановлено імперативні вимоги тримання військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою, на гауптвахтах Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Статтею 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 20.12.1991 року № 2011-XII визначено, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців у правах і свободах, визначених законодавством України.

Статтею 1 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана ВРУ, цього кодексу та інших законів України.

Тому, утримування військовослужбовців в слідчих ізоляторах призводить до порушення вимог вищезазначеного законодавства та недотримання їхніх прав і свобод, закріплених в Конституції України та законах України.

Згідно з ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка станом на 01.01.2024 року становить 3028 грн. При обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, вважається за доцільне, з урахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, визначити підозрюваному заставу - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 121 120 грн. 00 коп.

Саме такий розмір застави буде достатнім стимулюючим засобом запобігання порушенню процесуальних обов`язків підозрюваного ОСОБА_5 . При цьому, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, що узгоджується з роз`ясненнями викладеними у листі ВССУ 04.04.2013 року № 511-550/0/4-13, а саме: «Слідчому судді необхідно враховувати майновий стан підозрюваного, обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави».

З огляду на наведене суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з поміщенням його до гаупвахти Військової служби правопорядку у Збройних силах України строком 60 (шістдесят) днів, тобто з 06.09.2024 року до 04.11.2024 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Одночасно обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 121 120 грн. 00 коп. (сто двадцять одна тисяча сто двадцять грн. 00 коп.), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу протягом її дії.

Покласти на підозрюваного у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суд за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та постійно проживає чи перебуває, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи перебування; не спілкуватись зі свідками та потерпілим, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити - два місяця з дня внесення застави.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, та зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, визначені в цій ухвалі.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному, прокурору, захиснику негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 12.09.2024 року о 14:10 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1