Провадження №: 1-кс/755/2829/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва (далі - Суд) у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та сторін провадження: прокурора ОСОБА_3 , особи у відношенні, якої подано клопотання про відібрання біологічних зразків ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання старшого слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 серпня 2024 року за № 0002984, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу (далі КК) України, установив :

І. Суть клопотання

29 серпня 2024 року слідчий за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернулися до слідчого судді цього місцевого суду з клопотанням про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків, а саме: зрізів нігтьових пластин з правої та лівої руки, змиви з правої та лівої руки, зразків букального епітелію у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проведення відповідних судових експертиз.

У клопотанні вказується, що Дніпровським УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 27 серпня 2024 року за № 0002984, за фактом нанесення 26 серпня 2024 року ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказані обставини органом досудового розслідування попередньо кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України.

У ході досудового розслідування кримінального провадження 27 серпня 2024 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено у т.ч.: серветку з речовиною бурого кольору; фрагмент килима з плямами речовини бурого кольору; змив речовини бурого кольору з плінтуса; фрагмент простирадла з речовиною бурого кольору; полотенце зі слідами речовини бурого кольору; полотенце синього кольору зі слідами речовини бурого кольору.

Тому, посилаючись на те, що 27 серпня 2024 року слідчим прийнято постанову про відібрання біологічних зразків у ОСОБА_4 для подальшого дослідження при проведенні судових експертиз, однак останній від добровільного надання таких зразків відмовився, заявники просять надати дозвіл на примусове відібрання біологічних зразків, згідно ст. 245 КПК України.

ІІ. Процедура

Згідно із ч. 3 ст. 245 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України відбирання біологічних зразків у особи, яка добровільно відмовилась надати їх розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК слідчий суддя розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи.

ІІІ. Позиції сторін

Прокурор групи прокурорів - прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 усудовому засіданні заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у його мотивувальній частині.

Особа у відношенні, якої подано клопотання про відібрання біологічних зразків - підозрюваний ОСОБА_4 вказав, що дійсно відмовився надати біологічні зразки 27 серпня 2024 року, однак не заперечує проти задоволення даного клопотання про їх відібрання у порядку ст. 245 КПК.

IV. Право, яким керувався суд

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею (ч. 1 ст. 245 КПК).

Відповідно до ч. 3 ст. 245 КПК у разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження, […], має право дозволити слідчому, прокурору здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Зі змісту ч. 5 ст. 163 КПК встановлено, що слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно ч. 6 ст. 163 КПК слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, […] доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до ч. 7 ст. 163 КПК слідчий суддя, в ухвалі […] може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що […] таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

V. Мотиви, з яких виходила слідчий суддя при постановленні ухвали

Слідчий суддя, перевіривши клопотання на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України, проаналізувавши наведені в ньому доводи та пояснення сторін, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 КПК відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими ст. 241 цього Кодексу (які стосуються освідування особи). У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому ст. 160 -166 КПК, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Загальний процесуальний порядок відібрання біологічних зразків в особи має відповідати приписам ст. 241 КПК, якою регулюється процедура освідування особи.

Проте реалізується цей порядок на підставі відповідних правил, обумовлених, по-перше, загальними засадами кримінального провадження щодо поваги до людської гідності й забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, а по-друге - з урахуванням особливої складності об`єктів дослідження, що потребують застосування спеціальних знань для виявлення та встановлення відповідних ознак, які мають значення для кримінального провадження.

У загальному порядку відбирання біологічних зразків у особи здійснюється на підставі постанови прокурора, а в разі відмови особи надати зразки добровільно відібрання проводиться примусово за ухвалою слідчого судді або суду за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 160-166 КПК.

За обставин цього провадження, згідно постанови старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_5 від 27 серпня 2024 року у цьому кримінальному провадженні вирішено відібрати біологічні зразки, а саме: зрізів нігтьових пластин з правої та лівої руки, змиви з правої та лівої руки, зразків букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

27 серпня 2024 року підозрюваний ОСОБА_4 ознайомившись з постановою слідчого про відібрання біологічних зразків, відмовився їх добровільно надавати, про що власноручно письмово зазначив на постанові.

У поданому клопотанні слідчий просить надати дозвіл на примусове відібрання вказаних біологічних зразків з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, перевірки здобутих доказів шляхом проведення судово-медичних експертиз.

Поняття «біологічні зразки» не визначене в національному законодавстві. Водночас, КПК застосовується, згідно ч. 5 ст. 9 Кодексу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до практики ЄСПЛ у справі «Сондерз проти Сполученого Королівства» зразки крові, волосся або іншої тканини, та матеріали, які виробляються в процесі природної життєдіяльності організму, як наприклад, зразки видиханого повітря, сечі, голосу, відносяться до проб біологічного матеріалу.

Також, з висновків ККС ВС у постанові від 21 травня 2024 року у справі № 607/17409/22 слідує, що біологічні зразки особи виробляються в процесі її життєдіяльності (наприклад кров, слина, піт, сперма тощо). У ході відібрання таких біологічних зразків вони відокремлюються від організму особи, тобто відбираються. Таким чином, за своєю суттю біологічний зразок повинен мати здатність бути відокремленим.

Відповідно, слідчий суддя вважає, що, за обставин цього провадження, є доведеною наявність достатніх підстав вважати, що є дійсними обставини визначені п. 1-3 ч. 5, ч. 6, 7 ст. 163 КПК України. Зокрема: 1) біологічні зразки, що мають бути надані для проведення експертизи у кримінальному провадженні - перебувають у володінні підозрюваного; 2) вказані біологічні зразки мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК, адже йдеться про нанесення тядкого тілесного ушкодження; 3) відомості, що містяться в біологічних зразках можуть бути використані як фактичні дані (це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (див. постанову Верховного Суду від 28 березня 2019 року в справі № 154/3213/16).

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що в аспекті гарантій, передбачених ст. 6 КЗПЛ, за дотичною практикою ЄСПЛ, право не свідчити проти себе не поширюється на інформацію, яка існує незалежно від волі особи та яку можна отримати, вдаючись до відповідних примусових повноважень, як наприклад, отримання документів у належному процесуальному порядку, примусове відібрання зразків для встановлення стану алкогольного сп`яніння, а також зразків крові, сечі та шкіри для аналізу ДНК (Саундерс проти Сполученого Королівства (Saunders v. the United Kingdom) від 17 грудня 1996 року, "О`Халлоран і Френсіс проти Сполученого Королівства" (O?Halloran and Francis v. the United Kingdom) від 29 червня 2007 року).

Вказана позицію кореспондується з висновками ВС у постанові від 29 березня 2023 року у справі № 472/827/20.

VІ. Висновок

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, у порядку ст. 94 КПК України, вважає, що, враховуючи, що ОСОБА_4 відмовився добровільно надати біологічні зразки на виконання постанови про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи у кримінальному провадженні, що стверджується його особистим записом у постанові, а також те, що втручання у право на фізичну недоторканість, що є складовою права на «приватне життя», є законним, оскільки прямо передбачено ч. 3 ст. 245 КПК, переслідує легітимну мету, позаяк необхідне для проведення експертизи у кримінальному провадженні, котре стосується нанесення особі тяжких тілесних ушкоджень, а також є співмірним та пропорційними завданню кримінального провадження, не є таким, що принижує честь та гідність особи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання в чатсині дійсних біологічних зразків є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо способу відібрання, то відповідно до положень ч. 3 ст. 245 КПК, відібрання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. А у ч. 2-5 ст. 231 КПК закріплені положення, за якими визначаються спеціальні порядок та умови проведення освідування особи.

При цьому ВС в справі № 318/1411/18 зазначив, що, з одного боку, порядок проведення освідування особи регламентовано не лише однією ст. 241 КПК, але й загальними нормами ст. 223 КПК, якими визначено загальні умови та правила проведення слідчих (розшукових) дій, статтями 103-107 КПК, які присвячені порядку фіксування процесуальних дій під час кримінального провадження, тощо. Однак, з іншого боку, у ч. 3 ст. 245 КПК міститься відсилка лише на правила ст. 241 КПК, а не на порядок проведення освідування особи в цілому.

Тобто, у цьому випадку, згадане положення ч. 3 ст. 245 КПК, за способом викладення є відсильною нормою і містить відсилку виключно на правила ст. 241 КПК, без прив`язки до інших норм, якими регламентовано порядок проведення освідування особи, у тому числі й приписів ч. 7 ст. 223 КПК.

Інакше кажучи, «за правилами, передбаченими ст. 241 цього Кодексу» не означає, що мають бути здійснені всі процедурні моменти, притаманні освідуванню. Зокрема, присутність понятих при відбиранні біологічних зразків немає жодного сенсу, оскільки такі особи навряд чи можуть підтвердити правильність проведення цієї слідчої дії, як і присутність захисника під час відібрання біологічних зразків не може змінити змісту доказу, який отримується в такий спосіб (див. судові рішення ВС від 02 квітня 2020 року у справі № 415/1864/14-к, від 26 січня 2021 року у справі № 236/4268/18, від 26 жовтня 2022 року у справі № 317/3345/20).

З цих підстав Суд, керуючись статтями 159-166, 241, 245, 309, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, постановив :

клопотання - задовольнити.

Дозволити слідчим, які входять до групи слідчих у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 серпня 2024 року за № 0002984, здійснити відбирання біологічних зразків - зрізів нігтьових пластин з правої та лівої руки, змивів з правої та лівої руки, зразків букального епітелію у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусово.

Строк дії ухвали не може перевищувати двох місяців з дня її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Слідчий суддя ОСОБА_1