Провадження № 1-кс/202/6864/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Криворізької Спеціалізованої прокуратуриу сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001317 від 04 жовтня 2024 року, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, раніше судимого, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 (92-га) штурмової бригади, старшого сержанта, старшого санітара, стрільця спец. призначення, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, та визначити заставу у розмірі 190 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Клопотання вмотивовано тим, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001317, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 04.10.2024 за ознаками складу кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

Нагляд за додержанням законів на досудовому розслідуванні у формі процесуального керівництва забезпечується групою прокурорів Криворізької спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону.

Встановлено, що ОСОБА_5 не пізніше 21.42 год. 03.10.2024 року поблизу смт. Петрове, Кіровоградської області, придбав і зберігав вогнепальну зброю та вибухові пристрої без передбаченого законом дозволу.

03.10.2024 у проміжок часу з 21.42 год. до 23.26 год. проведено огляд загальнодоступної, відкритої ділянки місцевості поблизу смт. Петрове, Кіровоградської області, за GPS-координатами ІНФОРМАЦІЯ_3 , наслідком проведення якого є виявлення та вилучення:

- саморобного вибухового пристрою на розтяжці, а саме підривача типу УЗРГМ, який відноситься до категорії вибухонебезпечності «НЕБЕЗПЕЧНО», та є вибуховим пристроєм;

- підривача типу AF-11 який відноситься до категорії вибухонебезпечності «НЕБЕЗПЕЧНО», є вибуховим пристроєм;

- бойова нарізна вогнепальна зброя 5,45мм., автомат Калашникова «АКС-74».

04.10.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий вказує, що наразі виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлена наявність ризиків, передбачених пп. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки йому на підставі достатніх вагомих доказів повідомлено про підозру у скоєнні умисного, тяжкого злочину проти громадської безпеки, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до семи років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на теперішній час органами досудового розслідування злочинну діяльність підозрюваного ОСОБА_5 викрито не в повній мірі, повідомлено про підозру не за всіма фактами скоєних кримінальних правопорушень, а також не повідомлено про підозру інших можливих співучасників кримінального правопорушення, оскільки здійснюється збір доказів, не проведені обшуки за місцями мешкання всіх причетних до вчинення кримінального правопорушення, що також свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у т.ч. предмети кримінальних правопорушень проти громадської безпеки, знаряддя їх скоєння.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на інших можливих підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки будучи обізнаним у доказах, які на теперішній час наявні в матеріалах кримінального провадження, своїми порадами та вказівками підозрюваний ОСОБА_5 може допомогти особам, яких органами досудового розслідування ще не встановлено та до кримінальної відповідальності не притягнуто (джерела придбання останнім та покупців вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових пристроїв, вибухових речовин) ухилитися від притягнення до кримінальної відповідальності, що, як наслідок, потягне за собою можливість отримання підозрюваним (обвинуваченим) ОСОБА_5 більш м`якого покарання. Також, підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше (аналогічне) кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, що також підтверджується репутацію самого підозрюваного ОСОБА_5 , який, являючись військовослужбовцем, може здійснити має «широкий» доступ до будь-якого виду зброї (у т.ч. отриманої в бою від загарбників), якою, враховуючи аморальні якості його характеру, ще не раз може розпорядитися у злочинній діяльності. Крім того, під важелем понесення відповідальності, ОСОБА_5 , будучи діючим військовослужбовцем, якщо останньому буде обрано інший запобіжний захід, може самовільно залишити місце служби та взагалі територію України, що в свою чергу утворить самостійний склад злочину, передбачений ст. 407 КК України.

Слідчий вказує, що застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, а також що встановлені досудовим розслідуванням обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню вказаних ризиків.

В ході розгляду прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини, наявність обґрунтованої підозри та обґрунтованих ризиків, зазначивши про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, посилаючись на тяжкість вчиненого злочину, суспільну небезпеку, у зв`язку з чим просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, встановивши розмір застави у вигляді 190 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що забезпечить підозрюваному належну процесуальну поведінку.

Слідчий в судовому засіданні підтримав позицію прокурора.

Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що йому було доручено протягом місяця охороняти склад, однак він не знав, що там зберігається вогнепальна зброя та вибухові пристрої. Також, зазначив, що він сприяє органам поліції у розкритті даного злочину.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України, та вручення стороні захисту копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Встановлено, що 04.10.2024 року до ЄРДР за №0001317 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

04.10.2024 року підозрюваного було затримано.

04.10.2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Із доданих до клопотання доказів вбачається, що є всі підстави вважати що повідомлення про підозру є обґрунтованим, тому що достатньо підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: витягом з ЄРДР, протоколом огляду місця події від 03.10.2024, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України від 04.10.2024, речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Слідчий суддя зазначає, що на даній стадії кримінального провадження судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, зібраних органом досудового розслідування, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р., «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.).

Слідчий суддя також враховує доводи підозрюваного, викладені на його користь, але у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України,на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Слідчим та прокурором доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на інших можливих підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, може вчинити інше (аналогічне) кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею прийнято до уваги відомості про особу підозрюваного, який є військовослужбовцем, не одружений, на утриманні нікого не має, раніше не судимий.

На підставі доводів сторін та вивчення матеріалів кримінального провадження слідчий суддя вважає доведеним, що на цій стадії досудового розслідування до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, т.щ. доведено існування ризиків жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 статтею 177 цього Кодексу.

Визначити строк тримання під вартою 60 днів з дня затримання особи.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує положення ч.4 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».

Так, у рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі Суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями серйозністю злочину, ризику втечі та ін.

Однак, визначаючи розмір застави підозрюваному слідчий суддя вважає, що застава у розмірі 190 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (575 320,00 грн.) є надмірною, а тому, користуючись своїм правом, передбаченим ч.5 ст.182 КПК України, з урахуванням обставин тяжкості інкримінованого злочину, рівень суспільної небезпеки, та ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає визначити підозрюваному заставу у розмірі 60 (шістдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 680,00 грн.

На думку слідчого судді, застава саме у такому розмірі здатна забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави, на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

За таких обставин, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 03.12.2024 року включно, із визначенням застави у розмірі 60 (шістдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 680,00 грн. (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят гривень), які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, отримувач коштів: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача: UA0017442, призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, , Код банку отримувача (МФО) 820172.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити підозрюваного з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави згідно ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- без поважних причин не відлучатись з місця постійного проживання/перебування та повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання/перебування;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора або суду.

- утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на підозрюваного строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді діє до 03.12.2024 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1