У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши скаргу Міністерства юстиції України на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

в с т а н о в и в :

До суду надійшла 30.10.2024 р. скарга Міністерства юстиції України на бездіяльність уповноваженої особи ТУДБР, розташованого у м. Полтаві щодо невнесення відомостей до ЄРДР, в якій просить зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, внести відомості до ЄРДР за їх заявою від 16.09.2024 р. відносно невідомих посадових осіб органів державної влади про вчинення кримінального правопорушення. Прохали поновити строк звернення до суду з даною скаргою , оскільки до отримання листа з ТУ ДБР у м. Полтаві від 22.10.2024 р. їм не було відомо про прийняте рішення.

Представник МЮУ надав заяву про розгляд справи без його участі, скаргу підтримує.

Слідчий у судове засідання не з`явився. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги визнано можливим розглянути скаргу за відсутності заявника та уповноваженої особи ТУ ДБР з дотриманням положень ст. ст.26,306 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Судом встановлено , що 16.09.2024 р. МЮУ звернулося до ДБР , розташованого у м. Полтаві із заявою про внесення відомостей до ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення. У даній заяві МЮУ повідомило про обставини вчиненого кримінального правопорушення , передбаченого ст.ст. 365,367 КПК України ,вчинених невстановленими особами органів державної влади відносно ОСОБА_3 , в результаті яких державному бюджету України було завдано збитків , внаслідок виплати останньому відшкодування у розмірі 54 954,05 грн. на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кравченко та інші проти України».

22.10.2024 р. заступником директора ТУ ДБР , розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 листом повідомлено МЮУ про відсутність підстав для внесення заяви до ЄРДР. Заява обгрунтована тим , що для внесення відомостей до ЄРДР та початку здійснення досудового розслідування за ознаками кримінальних правопорушень , передбачених статтями 364,365,367 КК України , основні склади яких пов`язані з незаконними діями (бездіяльністю) відповідних службових осіб , внаслідок чого повинна бути завдана саме істотна шкода охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян , державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб. При цьому згідно примітки до ст. 364 КК України істотною шкодою у статтях 364,364-1, 365, 365-3, 367 КК України вважається шкода , яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян. В даному конкретному випадку розмір шкоди не досягає настання кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг.

Положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч. 1ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Підставами вважати повідомлення таким, що містить відомості про злочин, є наявність в ньому об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язковими для внесення до ЄРДР.

Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора України № 298 від 30 червня 2020 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214КПК України,зокрема мати короткий виклад обставин,що можуть свідчити про вчинення кримінальногоправопорушення (п. п. 1 п. 1 розділу ІІ Положення).

Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Норми статті 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку із ч. 1ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).

Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Заявник вказував на те, що зазначені в їх заяві від 16.09.2024 р. дії чи бездіяльність невідомих осіб свідчать про незаконність , внаслідок чого держава Україна повинна нести витрати в сумі 1350 євро, що свідчить про вчинення кримінального правопорушення .

При цьому, заявником у поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення порушень невідомими особами органів державної влади , однак злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними, обґрунтованими та допустимими доказами.

В даному контексті варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Касаційний кримінальний суд у складі ВС зазначив , що слідчий , прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення , виходячи з їх змісту , має перевірити достатність даних , що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення , за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР ( справа № 556/450/18) .

Слідчими ТУ ДБР , розташованого у м. Полтаві вірно визначено , що для внесення відомостей та початку здійснення досудового розслідування кримінальних проваджень за ознаками вчинення кримінальних правопорушень , передбачених ст. ст. 364,365, 367 КК України , основні склади яких пов`язані з незаконними діями (бездіяльністю) відповідних службових осіб, внаслідок чого повинна бути завдана саме істотна шкода охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян , державним чи громадським інтересам або інтересам окремих громадян , державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб. При цьому згідно примітки до ст. 364 КК України істотною шкодою у статтях 364,364-1, 365, 365-3, 367 КК України вважається шкода , яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян. В даному конкретному випадку розмір шкоди не досягає настання кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг.

Відтак, незважаючи на те, що заявник вважає свою заяву повідомленням про вчинення невідомими службовими особами кримінального правопорушення, проте за своїм змістом вона не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу вищезазначеного злочину. А тому в даному випадку така заява не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР за вказаною кваліфікацією дій, про що просить заявник.

Отже, з урахуванням наведених вище норм законодавства та представлених матеріалів скарги за таким повідомленням про внесення відомостей до ЄРДР з боку Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, не вбачається порушення вимог кримінального процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення.

Згідно з вимогамист.307 КПКУкраїни за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала, зокрема, відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для внесення заяви МЮУ від 16.09.2024 р.до ЄРДР, а тому в задоволенні вимог цієї скарги потрібно відмовити.

Строк звернення до суду підлягає поновленню , так як відповідь з ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві заявник отримав 22.10.2024 р.

Керуючись ст. 214, 303, 304 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Поновити Міністерству юстиції України строк звернення до суду з даною скаргою.

Відмовити в задоволенні скарги Міністерства юстиції України на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві стосовно невнесення відомостей в ЄРДР по заяві від 16.09.2024 року про вчинення кримінального правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя : ОСОБА_1