Провадження № 1-кс/344/8468/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження за № 0000926 від 10.08.2022 року, за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обгрунтування якого посилався на те, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000926 від 10.08.2022 року, за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що 29 листопада 2024 року на виконання розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою уточнення облікових даних, працівника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 було залучено до проведення заходів оповіщення військовозобов`язаних у місті Івано-Франківську.

У зв`язку із чим, 29.11.2024 у період із 14:30 по 15:00 на території шиномонтажу «TopShyna» за адресою: АДРЕСА_1 , яка є не огороджена зовні від проїжджої та пішохідної зон вздовж вулиці Галицька та на якій надаються послуги для населення із ремонту авто, співробітник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 у присутності працівника поліції ОСОБА_9 , з метою виконання визначених завдань щодо оповіщення місцевого населення зайшли на загальнодоступну вищевказану прилеглу територію шиномонтажу «TopShyna» для перевірки військово-облікових документів населення.

Під час візиту, співробітник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 та працівник поліції ОСОБА_9 шляхом пред`явлення відповідних службових посвідчень представились особам, які на вулиці здійснювали заміну шин та перевірили їх військово-облікові документи.

У цей же час до співробітника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 і працівника поліції ОСОБА_9 почали підходити незнайомі їм особи серед яких були ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , а також інші не встановлені на даний час органом досудового розслідування особи.

Саме тоді співробітник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 особисто намагався роз`яснити зібравшійся групі осіб, серед яких були і ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , правомірність, підстави та необхідність його та працівника поліції у перебуванні на території шиномонтажу «TopShyna».

Однак, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з метою ескалації конфліктної ситуації та бажаючи перешкодити військовослужбовцю ІНФОРМАЦІЯ_1 і працівнику поліції, вчинити дії спрямовані на виконання ними своїх службових обов`язків, діючи умисно, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, розпочали викрикувати нецензурні слова на адресу військовослужбовця ОСОБА_10 та працівника поліції ОСОБА_9 намагаючись ображати їх честь та гідність, а також шляхом фізичного оточення перешкоджали їм переміщуватись.

У подальшому ОСОБА_4 діючи умисно, спільно із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , явно розуміючи кримінально карний характер своїх дій, усвідомлючи що вони перешкоджають законній діяльності військовослужбовця співробітника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 щодо реалізації положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також перешкоджання законній діяльності працівника поліції ОСОБА_9 , шляхом нанесення останнім двом ударів руками у різні ділянки тіла, розпочали їх витіснення із шиномонтажу «TopShyna» та прилеглої території.

За таких обставин умисні дії ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , унеможливили подальше виконання функціональних обов`язків співробітником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 і працівником поліції ОСОБА_9 .

Продовжуючи злочинну діяльність, діючи з метою перешкоджання законній діяльності Збройним Силам України в особливий період, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що перед ними знаходиться військовослужбовець Збройних Сил України та представник поліції, які перебувають при виконанні своїх службових обов`язків, фізично виштовхали працівника РТЦК та СП і витіснили працівника поліції на прилеглий до території шиномонтажу «TopShyna» тротуар, для обмеження руху в напрямку території шиномонтажу «TopShyna» оточили їх та продовжували вести себе агресивно і вчиняли провокативні дії шляхом висловлювання особистих образ.

Саме у такий спосіб ОСОБА_4 діючи умисно, вчинив активні дії спрямовані на перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань, які виразились перешкоджанні співробітнику ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 виконувати службові обов`язки відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що у свою чергу ускладнює або унеможливлює здійснення законної діяльності ЗСУ та іншими військовими формуваннями або істотно знижує її ефективність.

При цьому, ОСОБА_4 , усвідомлював об`єктивно існуючу небезпеку своїх діянь та бажав настання передбачуваних суспільно небезпечних наслідків.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Павлівка, Тисменицького р-ну, Івано-Франківської обл., зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України.

29.11.2024 підозрюваного ОСОБА_4 затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

30.11.2024 затриманому (підозрюваному) ОСОБА_4 в порядку п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку, протоколами допитів свідків, протоколами оглядів та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 114-1 КК України, відносяться до категорії тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання за його вчинення позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:- п.1 - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про можливість покарання за вчинення такого злочину. Окрім цього, ОСОБА_4 усвідомлює, що санкція ч. 1 ст. 114-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, у зв`язку із чим, враховуючи режим воєнного стану на території України, може покинути її територію, тим же самим переховуватись від органів досудового розслідування та суду за скоєне ним кримінальне правопорушення. При цьому, у нього наявний паспорт громадянина України для виїзду за кордон та наявна відстрочка від призову на військову службу;- п. 2 - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;- п. 3 - незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки вони йому відомі, зокрема їхні анкетні дані;- п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні злочину проти основ національної безпеки України, вчинених у воєнний час. В свою чергу, ОСОБА_4 , знаючи інших осіб причетних до вчинення злочину, перебуваючи на волі, може розголошувати останнім інформацію про хід досудового розслідування та приховувати докази їхніх злочинних дій;- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти основ національної безпеки України та зможе вчинити інші кримінальні правопорушення проти держави України або продовжити здійснювати вищевказане кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого проти основ національної безпеки України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, то застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а відповідно обрання більш м`якого запобіжного не являється за можливе.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав викладених в ньому обставин, просив задоволити без визначення застави.

В судовому засіданні захисник підозрюваного просила визначити розмір застави.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

29.11.2024 підозрюваного ОСОБА_4 затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

30.11.2024 затриманому (підозрюваному) ОСОБА_4 в порядку п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, та те, що він раніше не судимий.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На виконання зазначених вимог слідчий суддя, враховуючи обставини кримінального правопорушення та стадію досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, вважає за можливе одночасно визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому слідчий суддя враховує, що виходячи з практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що у зв`язку з наведеним та з урахуванням тяжкості злочину, його високого ступеня суспільної небезпеки, а також даних про особу підозрюваного та ризиків, встановлених слідчим суддею, останньому слід визначити заставу 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на підозрюваного передбачених у ст. 194 КПК України додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім на даний час для забезпечення дієвості даного кримінального провадження. Саме такий розмір застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч. 1 ст. 197 КПК України).

З урахуванням положень ч. 1 ст. 197 КПК України, де визначено що строк дії ухвали про тримання особи під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, обсягу необхідних для проведення слідчих, процесуальних дій, термін тримання ОСОБА_4 , під вартою слід визначити на строк до 27 січня 2025 року, в межах строку досудового розслідування.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Павлівка, Тисменицького р-ну, Івано-Франківської обл., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 27 січня 2025 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань №12.

Визначити заставу 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 121 120 (сто двадцять одну тисячу сто двадцять) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 65).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , на строк до 27 січня 2025 року включно обов`язки:

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_11 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1