Справа № 182/5461/24
Провадження № 1-кп/0182/1133/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2024 м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні у м. Нікополь в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/ за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2024 за № 0000262 по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження смт. Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований, розлучений, на утриманні має одну неповнолітню дитину, доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судимості немає,

у вчиненні кримінального правопорушення /кримінального проступку/, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

24 січня 2012 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист № 2-5792/11, згідно якого ОСОБА_2 зобов`язано сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, на користь ОСОБА_5 , починаючи з 14.11.2011 та до досягнення дитиною повноліття.

На підставі виконавчого листа Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 2-5792/11 від 24.01.2012 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області відкрито виконавче провадження № 43273708, щодо виконання виконавчого лита № 2-5792/11 виданого 24.01.2012, згідно якого ОСОБА_2 зобов`язано сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, на користь ОСОБА_5 , починаючи з 14.11.2011 та до досягнення дитиною повноліття.

Однак, ОСОБА_2 усвідомлюючи, що він має необхідність сплачувати аліменти, в порушення вимог ст. 51 Конституції України, глави 15 Сімейного Кодексу України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно яких батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати інтереси дітей, почав злісно ухилятися від сплати аліментів на утримання дитини.

Так, у період часу з квітня 2014 року по серпень 2024 року ОСОБА_2 , не маючи обмежень за станом здоров`я, тобто будучи працездатною особою, отримуючи дохід від тимчасових заробітків, виплат аліментів, встановлених виконавчим листом на користь ОСОБА_5 на утримання своєї доньки, не здійснював, заходів, направлених на погашення боргу та основної частини аліментів на утримання дитини не вживав, жодним чином не допомагав, чим умисно злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до довідки-розрахунку, наданої державним виконавцем Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), загальна сума заборгованості по сплаті аліментів у ОСОБА_6 , відповідно до виконавчого листа станом на 01.09.2024, становить 292 079 грн. 07 коп., що сукупно складає суму виплат більше ніж за три місяці відповідних платежів згідно довідки-розрахунку.

Таким чином, ОСОБА_7 у період часу з квітня 2014 року по серпень 2024 року умисно, злісно, ухиляється від сплати коштів встановлених рішенням суду - виконавчим листом Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 2-5792 виданого 24.01.2012 на користь ОСОБА_5 на утримання своєї дитини.

Своїми умисними діями, які виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України.

Історія провадження

20 вересня 2024 року прокурор Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 надіслала до Нікопольського міськрайонного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення /кримінальний проступок/ за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2024 за № 0000262 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення /кримінального проступку/, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України. В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Позиції учасників судового провадження

Обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчить додана до обвинувального акта письмова заява обвинуваченого.

Так, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яку він підписав у присутності захисника - адвоката ОСОБА_9 , відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, згодний зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згодний з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні (а.с. 14-15). У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_11 , надано також письмову заяву, в якій остання погодилася зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначила, що вона ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодилася з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні (а.с. 13).

Обґрунтування позиції суду

Враховуючи, те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_2 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, заяву законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_11 , в якій вона зазначає, що згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого та законного представника неповнолітньої потерпілої, суд вважає, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оцінка судом встановлених органом досудового розслідування обставин

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.07.2024 від ОСОБА_11 ; копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 і ОСОБА_12 ; копії свідоцтва про народження ОСОБА_10 ; копії рішення Нікопольського міськрайонного суду від 20.02.2012 про розірвання шлюбу; копії виконавчого листа Нікопольського міськрайонного суду виданого 24.01.2012 про стягнення аліментів; копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 06.05.2014; копії постанови державного виконавця від 03.03.2018 про арешт майна боржника; копії постанови державного виконавця від 12.03.2018 про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; копії постанови державного виконавця від 12.03.2018 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України; розрахунку заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів; копії постанови державного виконавця від 16.05.2024 про арешт коштів боржника; копії постанови державного виконавця від 29.05.2024 про накладення штрафу на боржника ОСОБА_2 ; копії постанови державного виконавця від 29.05.2024 про арешт майна боржника; розрахунку заборгованості по сплаті аліментів боржника ОСОБА_2 ; письмового повідомлення з Нікопольської філії Дніпропетровського обласного центру занятості від 17.09.2024; письмового повідомлення з ІНФОРМАЦІЯ_3 від 18.09.2024; письмового повідомлення з ГУ пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 06.09.2024; письмового повідомлення з управління соціальної політики Нікопольської міської ради від 17.09.2024.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано.

Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

Дії ОСОБА_2 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів),

Вчинення ОСОБА_2 даного кримінального проступку не оспорюється.

Призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Також суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин; особу винного.

Так, обвинувачений ОСОБА_2 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.п. 119), має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно (а.п. 122). Також суд враховує що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.п. 121). Розлучений (а.п. 35), має одну неповнолітню дитину, доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п. 28) .

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді громадських робіт, оскільки обставини, які перешкоджають призначенню даного виду покарання, передбачені ч. 3 ст. 56 КК України, відсутні.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 164 КК України і призначити покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1