ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/4172/19 Провадження № 1-кп/636/229/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М УКРАЇНИ

22 липня 2024 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

прокурора Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_2 ,

в режимі відеоконференції захисника - адвоката ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

в режимі відеоконференції обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000551, внесене 29.04.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Коробочкине, Чугуївського району, Харківської області, вірменина, громадянина України, з середньо-технічною освітою, неодруженого, працюючого на посаді продавця-консультанта ТОВ «СВП ПЛЮС», раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.04.2017, близько 21 години 30 хвилин, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи за попередньою змовою у групі осіб з ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , маючи намір на скоєння хуліганських дій, умисно грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, бажаючи показати свою зневагу до існуючих правил поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам та суспільству, підійшли до групи осіб у складі неповнолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підбігли до неповнолітнього ОСОБА_6 та висловлюючись у його бік нецензурною лайкою та численними образами особистого характеру, ОСОБА_5 , стоячи з боку від ОСОБА_6 наніс один удар кулаком руки у область щелепи потерпілого, збивши його з ніг, від чого останній впав на асфальтобетонну поверхню. Надалі, у продовження своїх злочинних дій, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , стоячи над потерпілим, що перебував у положенні лежачі, нанесли останньому у хаотичному порядку не менше десяти ударів ногами у область голови, обличчя, грудної клітини, кінцівок та тулуба неповнолітнього ОСОБА_6 . В конфлікт втрутився неповнолітній ОСОБА_7 , який прохав ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , припинити свої злочинні дії, після чого злочин було закінчено.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 отримав відповідно до висновку експерта № 122-4/17 від 25.05.2017 та висновку експерта № 09-856/19 від 26.07.2019 тілесні ушкодження у вигляді численних синців на обличчі та волосистій частині голови, а тулубі та лівій руці, які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів за механізмом удару - стиснення; садна на шиї та тулубі, які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів за механізмом тертя-ковзання не пізніш 29.04.2017, не виключено, що і у той строк - 28.04.2019, який вказаний у постанові про призначення судово - медичної експертизи. За ступенем тяжкості синці та садна відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що згідно з ст. 12 КК України хуліганство вчинене групою осіб є нетяжким злочином і відповідно до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минув строк 5 років у випадку вчинення нетяжкого злочину, а відповідно до ч. 1, п. 3-1, ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Захисник зазначив, що давність розпочинає свій перебіг з моменту вчинення кримінального правопорушення (коли воно вважається закінченим) і протікає аж до набрання вироком законної сили, тобто в період перебігу строку давності включаються: період з моменту вчинення правопорушення до виявлення правопорушення потерпілим та/або правоохоронними органами і реєстрації кримінального провадження в ЄРДР; досудове розслідування до встановлення підозрюваного і повідомлення йому про підозру; досудове розслідування після повідомлення особі про підозру; ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування; період після завершення ознайомлення з матеріалами досудового розслідування й до надходження обвинувального акта до суду; підготовче судове засідання і судовий розгляд у суді першої інстанції; строк, установлений законом для оскарження вироку (30 днів); апеляційне провадження (в разі оскарження вироку).

Враховуючи вищезазначене захисник вказує, що строк притягнення до відповідальності ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 296 КК України сплив 29.04.2022 року, а відтак провадження має бути закрите судом шляхом постановлення відповідної ухвали в порядку ч. 2 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника.

Потерпілий у судове засідання не з`явився.

Суд, вислухавши захисника та обвинуваченого, прокурора, яка погодилась із захисником, та пояснила, що вина обвинуваченого встановлена належними та допустимими доказами, вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинені групою осіб, караються обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років.

Згідно положень ч. 4 ст. 12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Статтею 49 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як встановлено судом, кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , вчинене 28 квітня 2017 року. Таким чином, з дня вчинення кримінального правопорушення сплило понад 5 років. Підстави для переривання та зупинення давності, передбачені ч. 2 та ч. 3 ст. 49 КК України, по справі відсутні. Тобто, на підставі ст. 49 КК України ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Судом обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності є нереабілітуючою обставиною, однак він наполягав на закритті даного кримінального провадження.

Потерпілим заявлений позов про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Частиною 1 ст. 129 КПК України, яка регулює вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні, визначено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Таким чином, за змістом ст. 129 КПК України суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру. Тому, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК та закриття кримінального провадження, цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, натомість може бути переданий для розгляду в порядку цивільного судочинства.

Про вказане наголошено у правовому висновку Верховного Суду (постанова від 15 січня 2019 року у справі № 185/442/16-к (провадження № 51-7731км18)).

Таким чином, враховуючи, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 закривається судом у зв`язку із закінчення строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілим цивільний позов про стягнення з моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слід залишити без розгляду.

В той же час, суд роз`яснює потерпілому його право звернутись з позовом про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушення в порядку цивільного судочинства на підставі ч. 7 ст. 128 КПК України.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.

Однак речові докази та витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. 12, 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 285, 369, 370, 372 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000551, внесене 29.04.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, закрити у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, залишити без розгляду.

Судових витрат по справі не має.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя