ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/562/24 Провадження 1-кп/636/765/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2024 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001071 за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.4 ч.2 ст.115, ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувальний акт з додатками відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.4 ч.2 ст.115, ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, перебуває на розгляді в Чугуївському міському суді Харківської області.

Згідно ухвали Чугуївського міського суду Харківської області від 25 вересня 2024 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 спливає 23 листопада 2024 року.

Прокурором заявлено клопотання про продовження терміну тримання під вартою обвинуваченого, проти чого, представник потерпілих не заперечував, захисник та обвинувачений просили змінити запобіжний захід на альтернативний - домашній арешт.

Оскільки член колегії суддів - суддя ОСОБА_7 знаходиться на лікарняному, а від прокурора надійшло клопотання про продовження строку дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, обраних стосовно обвинуваченого, який закінчується, враховуючи стислість строків розгляду зазначеного клопотання, а також ті обставини, що законодавством прямо не врегульовано вирішення даного питання, суд вважає за доцільне застосувати аналогію закону, а саме Закону України від 13.04.2020 «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Крім того, суд враховує та вважає за доцільне застосувати рекомендації, викладені в п. 5 листа Верховного суду № 2/0/2/22 від 03.03.2022 щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану (за підписом Голови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду С. Кравченка), у разі неможливості у визначений КПК України строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою його може бути передано на розгляд до іншого судді визначеного в порядку, встановленому частиною третьою ст. 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

З урахуванням наведеного вище, клопотання прокурора від 19.11.2024 про продовження строку запобіжного заходу стосовно обвинуваченого розглядається головуючим суддею.

На підставі ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Суд, розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його продовження, обмежує права і свободи ОСОБА_4 , має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного: ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення - злочину, санкція ч.2 ст.115 КК України передбачає покарання у виді довічного позбавлення волі. Але на думку колегії суддів навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину в даному випадку не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, а тому при вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, встановлених при обранні запобіжного заходу, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і які не відпали на теперішній час та є актуальними, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання їх винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; ставлення до скоєного та обставини інкримінованого кримінального правопорушення, факт вчинення злочину проти життя та здоров`я особи, яка є військовослужбовцем в умовах воєнного стану, а також особу обвинуваченого; який не має міцних соціальних зв`язків в місці проживання.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин вчинення злочину, які інкримінується обвинуваченому, а саме вчинення особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, суд вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема права на життя та здоров`я населення, яке, відповідно до ст.3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні.

Враховуючи вищенаведені відомості, у суду не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності продовження існування ризиків, якими прокурор обґрунтовував необхідність продовження такого запобіжного заходу, як тримання обвинуваченого під вартою, оскільки на момент розгляду клопотання ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи обвинуваченого та обставин кримінального провадження, які прокурор вважав доведеними, направивши обвинувальний акт до суду, якому за наслідками судового розгляду, суд надасть відповідну процесуальну оцінку, ухваливши виправдувальний чи обвинувальний вирок.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для скасування, зміни запобіжного заходу та не зникли наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а відтак вважає доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

З огляду на це, інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків і їх належну поведінку.

Враховуючи положення п.1 ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави судом не визначався.

На підставі викладеного, керуючись положеннями глави 18 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, тобто по 19 січня 2025 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1