Справа № 464/956/24
пр.№ 1-кс/464/1664/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2024 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові заяву обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід головуючої судді ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и в :

в провадженні Сихівського районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України.

Згідно ст.35 КПК України автоматизованою системою документообігу суддею, що здійснює судове провадження визначено суддю ОСОБА_9

26 листопада 2024 року обвинуваченим ОСОБА_8 заявлено відвід головуючій судді ОСОБА_9 , з тих підстав, що існують сумніви у її упередженості, оскільки було зрозуміло, що суддя ОСОБА_9 від початку судового розгляду вже була переконана у його винуватості у вчиненні злочину за ст.186 КК України. Головуюча у справі, під час допиту потерпілої ОСОБА_10 доповнювала покази осстанньої та переконала її, що саме він є особою яка її пограбувала, хоча потерпіла сумнівалася. З наведених міркувань вважає суддю необ`єктивною та упередженою. Також, впродовж усіх судових засідань, головуюча ігнорує його та його захисника клопотання.

Заслухавши думку захисника та обвинуваченого, які підтримали заяву про відвід, думку прокурора, який вважає, що підстави для відводу судді відсутні, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.75 КПК України суддя не може брати участі у кримінальному провадженні якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів його неупередженості.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість висунутого проти нього будь-якого кримінального обвинувачення.

Виходячи із положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд має завжди бути «встановленим законом».

Про те, що термін «суд, встановлений законом» поширюється не лише на правову основу існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, звернуто також увагу Європейським судом з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України».

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду необхідно розмежовувати її суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі необхідно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Враховуючи вищевикладене, а також доводи обвинуваченого при обгрунтуванні відводу, суд приходить до переконання, що такі не містять достовірних даних, які б свідчили про наявність сумніву в об`єктивності чи неупередженості судді ОСОБА_9 .

Відповідно до ст.321 КПК України головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

Відтак, прийняття того чи іншого рішення, в тому числі і з приводу заявлених клопотань не може свідчити про упередженість судді, оскільки вирішення зазначених питань процесуально віднесено до компетенції суду. Оцінка щодо наявності чи відсутності процесуальних порушень при розгляді провадження надається судами вищих інстанцій при перегляді судових рішень в апеляційному чи касаційному порядку.

Покликання обвинуваченого щодо переконання головуючої у справі з початку судового розгляду про його винуватість у вчиненні злочину не свідчить про упередженість та необ`єктивність судді, оскільки є суб`єктивними міркуванями останнього.

З огляду на зазначені обставини, заявлений відвід не містить належних, конкретних та підтверджених даних, які б свідчили про існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості головуючої судді ОСОБА_9 , а тому в задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_11 про відвід головуючій судді ОСОБА_9 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.75, 81 КПК України, суддя,-

у х в а л и в:

у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід головуючої судді ОСОБА_7 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ОСОБА_12