Провадження № 1-кп/470/64/24
Справа № 470/379/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року смт Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 лютого 2023 року за № 0000180 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чорноморка Очаківського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, не одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, не працюючого, військовозобов`язаного, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, оператора 2 відділення протитанкових керованих ракет взводу протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.407, ч.3 ст.413 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2022 року ОСОБА_3 на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», було призвано на військову службу за мобілізацією на період воєнного стану ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлено для проходження служби до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 46 від 13 березня 2022 року ОСОБА_3 було призначено на посаду стрільця санітара 1 відділення охорони 1 взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06 червня 2022 року солдата ОСОБА_3 було зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 5 від 11 червня 2022 року солдата ОСОБА_3 було призначено на посаду оператора 2 відділення протитанкових керованих ракет взводу протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу військової частини та поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян призваних на військову службу під час мобілізації вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного ( НОМЕР_2 . Відтак, з 13 березня 2022 року, тобто з моменту відправлення обвинуваченого ОСОБА_3 з ІНФОРМАЦІЯ_4 до ІНФОРМАЦІЯ_4 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Згідно ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності є обов`язком громадян України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За статтею 1 Закону України «Про оборону України» - воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення в Україні воєнного стану» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан, який триває дотепер.

Згідно з п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про запровадження в Україні воєнного стану та порядок проходження військової служби в умовах воєнного стану солдату ОСОБА_3 достеменно було відомо, і до часу самовільного залишення місця служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, місцем тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 був населений пункт в межах території Баштанського (Березнегуватського) району Миколаївської області.

Проте, 14 листопада 2022 року близько 19 год., обвинувачений ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді оператора 2 відділення протитанкових керованих ракет взводу протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в порушення вимог вищевказаного законодавства, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце служби тимчасове місце дислокації військової частини НОМЕР_1 в межах території Баштанського району Миколаївської області та незаконно перебував за його межами, де проводив час на власний розсуд, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце служби до дня його затримання - 21 березня 2024 року.

Крім цього, станом на листопад 2022 року військова частина НОМЕР_1 на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року була залучена до здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії і знаходилась в районі ведення бойових дій на території Миколаївської області у складі створених (діючих) угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, а саме угрупування військ «Південь», а особовий склад військової частини НОМЕР_1 , зокрема солдат ОСОБА_3 , виконував бойові завдання на лінії безпосереднього зіткнення із супротивником у районі проведення бойових дій.

Згідно зі статтями 1- 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут), необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців певні обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Згідно зі ст. 16 Статуту, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Проходячи військову службу,солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог статей 17, 65, 68 Конституції України, статей 9, 11, 16, 49,128,129 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно з положеннями статей 1, 3, 7 ЗУ «Про правовий режим майна в Збройних Силах України», військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Особи, винні у порушенні вимог цього Закону, притягаються до відповідальності згідно із законом.

Пунктом 13 «Положення про порядок обліку, зберігання, списання і використання військового майна у Збройних Силах України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.08.2000 року № 1225, визначено, що військове майно зберігається з дотриманням вимог, передбачених документацією заводів-виробників; умови зберігання цього майна повинні забезпечувати збереження його належного якісного (технічного) стану, виключати можливість втрати.

Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 року №160-ІХ, встановлено, що військовослужбовці зобов`язані бережливо ставитися до довірених їм озброєння, техніки та іншого військового майна, вживати заходів до запобігання шкоди. Особи, які посягають на державну власність, недбало ставляться до озброєння, техніки та іншого військового майна, притягаються до матеріальної відповідальності. Притягнення до матеріальної відповідальності не звільняє від дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Згідно пункту 4 розділу І «Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період» затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 року № 232 (далі Інструкція), інвентарне майно це предмети військової форми одягу, взуття, спорядження, технічні засоби речової служби, обладнання, намети, брезенти, контейнери та інше устаткування, яке є власністю Міністерства оборони України та яким забезпечуються військовослужбовці.

Відповідно до пункту 13 розділу ІІІ Інструкції: бойовий єдиний комплект (далі - БЄК) комплект предметів польового обмундирування, взуття, спорядження та засобів індивідуального захисту для екіпірування військовослужбовців. Майном БЄК забезпечуються всі категорії військовослужбовців резервісти та особи, призвані на навчання, збори.

Бойовий спеціальний комплект (далі БСК) комплект інвентарних предметів засобів індивідуального захисту для екіпірування військовослужбовців.

Відповідно до Норми № 1 забезпечення предметами бойового обмундирування та екіпірування військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (бойовий єдиний комплект БЄК) та Норми №2 забезпечення предметами бойового обмундирування та екіпірування військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (бойовий спеціальний комплект БСК), затверджених наказом Міністра оборони України від 29 квітня 2016 року № 232 « "Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних сил України та Державної спеціальної служби транспорту» чоботи гумові, казанок індивідуальний польовий, фляга індивідуальна польова, окуляри захисні балістичні, мішок спальний, килим спальний польовий ізоляційний, наколінники тактичні бойові є інвентарним майном, яке тимчасово, на період проходження служби видається військовослужбовцям, які виконують завдання в районі ведення бойових дій ( у тому числі під час проведення антитерористичної операції) та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. За пунктом 29 розділу V Інструкції, у разі звільнення військовослужбовців з військової служби у запас або відставку, у їх власність дозволяється залишати видані предмети речового майна особистого користування та інвентарне майно, вказане у відповідних примітках до норм забезпечення. Інше інвентарне майно здається на речовий склад військової частини.

У період з 07 липня по 18 серпня 2022 року, більш точного часу органами досудового слідства встановлено не було, ОСОБА_3 перебуваючи на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 отримав у службове користування наступне інвентарне майно: чоботи гумові 1 пара, казанок індивідуальний польовий 1 шт., фляга індивідуальна польова 1 шт., рушник махровий 2 шт., килим польовий ізоляційний 1 шт., наколінники тактичні бойові 1 пара,окуляри балістичні 1 шт., плитоноска кольору Койот 1 шт., мішок спальний 1 шт. Однак, 14 листопада 2022 року близько 19 год., ОСОБА_3 діючи в умовах воєнного стану, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді оператора 2 відділення протитанкових керованих ракет взводу протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи в межах населеного пункту Березнегуватської ОТГ Баштанського району Миколаївської області, діючи із злочинною недбалістю, всупереч вимогам ст.ст. 2,9,11,16,49,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1,3,7 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України», п.29 розділу V Інструкції "Про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період", затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 року № 232, п.13 «Положення про порядок обліку, зберігання, та використання військового майна у Збройних Силах України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 серпня 2000 року № 1225, внаслідок порушення правил зберігання, втратив ввірене йому для службового користування інше військове майно, яке перебувало на відповідному інвентарному обліку речової служби та підлягало поверненню після тимчасового користування ним до речового складу військової частини НОМЕР_1 , а саме: чоботи гумові 1 пара вартістю 145,75 грн., казанок індивідуальний польовий 1 шт. - вартістю 446,93 грн., флягу індивідуальну польову 1 шт. вартістю 151,75 грн., рушник махровий 2 шт. вартістю 104,59 грн., килим польовий ізоляційний 1 шт. - вартістю 309,17 грн., наколінники тактичні бойові 1 пара вартістю 335,95 грн., окуляри балістичні 1 шт. вартістю 1274,72 грн., плитоноску кольору Койот 1 шт. вартістю 9655,83 грн., мішок спальний 1 шт. вартістю 1575,86 грн., чим завдав збитків державі на загальну суму 14000 грн. 54 коп.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем, самовільно залишив місце служби, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, а також втратив ввірене для службового користування військове майно внаслідок порушення правил його зберігання, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.413 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.407, ч.3 ст.413 КК України визнав повністю, цивільний позов про відшкодування шкоди завданої злочином визнав у повному обсязі. Суду показав, що є учасником антитерористичної операції, раніше проходив військову службу за контрактом. У березні 2022 року, був призваний на військову службу за мобілізацією, та проходив її в межах населених пунктів Миколаївської області за місцем свого проживання. 14 листопада 2022 року, амовільно залишив місце служби, оскільки не погоджувався з передислокацією та несенням військової служби у інших населених пунктах, зокрема на території Баштанського району Миколаївської області. Під час цих подій втратив ввірене йому військове майно, оскільки не знав що воно має бути повернуто до військової частини. З 14 листопада 2022 року по день затримання, перебував за місцем проживання та в м.Одесі, де працював на тимчасових підробітках. Свою поведінку оцінює критично, висловив бажання повернутися на військову службу, шкоду заподіяну втратою майна, його близькими відшкодовано у повному обсязі, про що надано банківську квитанцію.

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_3 його вина у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень також підтверджується іншими доказами дослідженими під час судового розгляду.

Даними витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (по стройовій частині» № 46 від 13 березня 2022 року, згідно якого солдата ОСОБА_3 призваного на військову службу за мобілізацією відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 на посаду стрільця санітара 1 відділення 1 взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 , було зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення та визнано вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків, з військовим званням за штатом «солдат» (т.1 а.п.133).

Даними витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 5 від 11 червня 2022 року, згідно яких солдата ОСОБА_3 , зарахованого наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (по особовому складу) від 06 червня 2022 року №34-РС у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , з 11 червня 2022 року було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення та визнано вважати таким, що з 11 червня 2022 року справу та посаду оператора 2 відділення протитанкових керованих ракет взводу протитанкових керованих ракет прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, шпк «солдат» ( т.1 а.п.122).

Даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 164 від 14 листопада 2022 року, яким було знято з продовольчого забезпечення та призупинено виплату всіх видів забезпечення обвинуваченому ОСОБА_3 з 14 листопада 2022 року, як військовослужбовцю, який самовільно залишив військову частину ( т.1 а.п.123).

Даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16 листопада 2022 року № 174, відповідно до якого з метою уточнення причин і умов що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини, було наказано провести службове розслідування стосовно самовільного відсторонення від виконання своїх службових обов`язків, залишення військової частини оператором 2 відділення протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_3 ( т.1 а.п.119).

Даними копії витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №206 від 28 листопада 2022 року «Про результати службового розслідування» згідно якого службове розслідування за фактом самовільного залишення військової частини обвинуваченим ОСОБА_3 було завершено та наказано притягнути ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності ( т.1 а.п.124-126).

Даними копії акту службового розслідування, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 , згідно якого було встановлено, що обвинувачений солдат ОСОБА_3 , оператор 2 відділення взводу протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 був відсутній під час проведення вечірньої перевірки о 19 год. 14 листопада 2022 року в розташуванні військової частини НОМЕР_1 та в подальшому був відсутній в розташуванні більше 10 діб. Та запропоновано вважати ОСОБА_3 таким, що з 14 листопада 2022 року самовільно залишив військову частину, про що направити інформацію до ІНФОРМАЦІЯ_7 ( т.1 а.п.115-118).

Даними копії повідомлення про вчинення кримінального правопорушення військової частини НОМЕР_1 від 25 грудня 2022 року № 1225 Територіальному управлінню ДБР, розташованого у м.Миколаєві у зв`язку з наявністю в діях обвинуваченого ОСОБА_3 оператора 2 відділення взводу протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 , ознак кримінального правопорушення передбаченого ст.407 КК України ( т.1 а.п. 114).

Даними копії довідки військової частини НОМЕР_1 від 05 липня 2023 року № 1926 згідно якої місцем дислокації взводу протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 , у якій на той час проходив службу ОСОБА_3 на посаді оператора 2 відділення протитанкових керованих ракет взводу протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 , був населений пункт Березнегуватської територіальної громади Баштанського району Миколаївської області ( т.2 а.п.30).

Даними копії роздавальної (здавальної) відомості за реєстраційним номером 12 датованої 07 липня 2022 року, згідно якої обвинувачений ОСОБА_3 у період з 07 липня по 25 серпня 2022 року отримав військове майно, а саме чоботи гумові 1 пару, казанок індивідуальний польовий 1 шт., флягу індивідуальну польову 1 шт., рушник махровий 2 шт., мішок спальний 1 шт., килим польовий ізоляційний 1 шт., наколінники тактичні бойові 1 пару, бойовий балістичний шолом -1 шт., плитоноску кольору Койот 1 шт. ( т.1 ( а.п.217,239).

Даними копії роздавальної (здавальної) відомості за реєстраційним номером 20 датованої 18 серпня 2022 року, згідно якої обвинувачений ОСОБА_3 , як військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 18 серпня 2022 року отримав військове майно, а саме окуляри балістичні у кількості 1 шт. ( т.1 а.п.218,240).

Даними відомості № 11 від 31 травня 2023 року щодо визначення вартості військового майна речової служби та довідки розрахунку за № 11/1 від 20 серпня 2023 року про вартісну оцінку завданої шкоди, з яких убачається, що залишкова вартість військового майна отриманого обвинуваченим ОСОБА_3 склала всього 14000 грн. 54 коп. а саме: чоботів гумових (1 пара) -145,75 грн., казанка індивідуального польового (1 шт.) - 446,93 грн., фляги індивідуальної польової 1 шт. -151,75 грн., рушників махрових 2 шт. -104,59 грн., килима польового ізоляційного 1 шт. - 309,17 грн., наколінників тактичних бойових 1 пара - 335,95 грн., окулярів балістичних 1 шт. 1274,72 грн., плитоноски кольору Койот 1 шт. 9655,83 грн., мішка спального 1 шт. -1575,86 грн. ( т.1 а.п.215-216).

Даними копії рапорту командира взводу протитанкових керованих ракет, старшого лейтенанта ОСОБА_6 від 31 травня 2023 року, за яким військовослужбовцем, який самовільно залишив частину з інвентарним майном є зокрема обвинувачений ОСОБА_3 ( т.1 а.п.207).

Даними витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( з адміністративно господарської діяльності) № 361 від 20 серпня 2023 року «Про призначення службового розслідування» відповідно до якого було наказано провести службове розслідування за фактом нестачі військового інвентарного майна військової частини НОМЕР_1 , виданого в користування солдату ОСОБА_3 ( т.1 а.п.206).

Даними акту службового розслідування від 23 серпня 2023 року затвердженого того дня командиром військової частини НОМЕР_1 , та даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( з адміністративно господарської діяльності) №389 від 24 серпня 2023 року, якими було встановлено, що обвинувачений солдат ОСОБА_3 , який 14 листопада 2022 року самовільно залишив військову частину, та місце знаходження якого невідоме, внаслідок невиконання обов`язків військової служби, не здав видане йому у користування інвентарне майно речової служби військової частини НОМЕР_1 , а саме: чоботи гумові 1 пара, казанок індивідуальний польовий 1 шт., флягу індивідуальну польову 1 шт., рушник махровий 2 шт., мішок спальний 1 шт., килим польовий ізоляційний 1 шт., наколінники тактичні бойові 1 пара, плитоноску кольору Койот 1 шт., окуляри балістичні - 1 шт., чим завдав державі шкоду на загальну суму 14000 грн. 54 коп. ( т.1 а.п.201-205,212-213).

Таким чином, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є доведеною та кваліфікує його дії в межах пред`явленого йому обвинувачення за ч.5 ст.407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану та за ч.3 ст.413 КК України як втрата ввіреного для службового користування військового майна внаслідок порушення правил його зберігання, вчинена в умовах воєнного стану.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено, що він за місцем проживання характеризується посередньо, скарг на нього від сусідів не надходило, однак участі у громадському житті громади і села не приймає, розлучений, має на утриманні неповнолітню доньку, останній раз притягався до адміністративної відповідальності 24 травня 2023 року за ч.1 ст.173-2 КУпАП, постійного джерела доходів не має, працював за домовленістю, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за медичною характеристикою командира військової частини НОМЕР_1 , з 11 червня 2022 року перебував під наглядом медичного пункту військової частини, хронічних захворювань, які б перешкоджали несенню військової служби не мав, є придатним до військової служби, за службовою характеристикою командира взводу ПтКР військової частини НОМЕР_1 під час проходження служби зарекомендував себе посередньо, як безініціативний військовослужбовець. 22 лютого 2022 року вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області був засуджений за ч.4 ст.407 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України був звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком на один рік, з покладенням обов`язків, визначених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України. Однак ухвалою Заводського районного суд м.Миколаєва від 06 березня 2023 року ОСОБА_3 було звільнено від відбування покарання призначеного вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.02.2022 року по закінченню строку випробування, у зв`язку з чим, відповідно до ст.89 КК України, ОСОБА_3 вважається раніше не судимою особою. За досудовою доповіддю Миколаївського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, має середні ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб ( т.1 а.п.91-94,137-139, 178-188).

Обставин пом`якшуючих або обтяжуючих покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.5 ст.407 КК України судом не встановлено. Обставиною пом`якшуючою покарання обвинуваченому за ч.3 ст.413 КК України є щире каяття. Обставин обтяжуючих покарання обвинуваченому за ч.3 ст.413 КК України судом також не встановлено.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання судом повинні враховуватись тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, які відповідно до ч.ч.4,5 ст.12 КК України відноситься до нетяжкого і тяжкого злочинів, особу обвинуваченого який не є суспільно небезпечним, наявність обставини пом`якшуючої покарання, відсутність обтяжуючих обставин, та доходить висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах визначених санкціями ч.5 ст.407 та ч.3 ст.413 КК України.

Однак, оскільки Законом України від 13 грудня 2022 року № 2839-ІХ, який набрав чинності 27 січня 2023 року, було посилено кримінальну відповідальність військовослужбовців, зокрема шляхом викладення частини 1 статті 69 КК України у новій редакції, яка унеможливлює призначення судом покарання із застосуванням статті 69 КК України в разі вчинення особою, кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією, та кримінального правопорушення, передбаченого статтями 403,405,407,408,429 КК України, вчинене у умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, відсутні підстави для призначення ОСОБА_3 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, за умов визначених ч.1 ст.69 цього кодексу, як про те просили прокурор та захисник.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини вчинених ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, зокрема, кількість злочинів, тяжкість їх наслідків, поведінку ОСОБА_3 після вчинення кримінального правопорушення, а саме повне відшкодування заподіяної державі шкоди в розмірі 14000 грн. 54 коп., суд вважає, що про визначенні остаточного покарання ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень слід застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Щодо цивільного позову першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві в інтересах держави в особі військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням у розмірі 14000,54 грн., суд доходить наступного.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

З матеріалів справи убачається, що збитки завдані ОСОБА_3 державі в особі військової частини НОМЕР_1 втратою ввіреного йому військового майна, відшкодовані у повному обсязі, у розмірі 14000 грн. 54 коп., що підтверджується копією квитанції від 17 травня 2024 року ( т.1 а.п.87), що на думку суду свідчить про відсутність між цивільним позивачем та цивільним відповідачем неврегульованих питань. За пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, за встановлених обставин, у зв`язку з доведеною відсутністю між сторонами на час розгляду справи предмета спору, провадження за цивільним позовом підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.3 ст.413 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.413 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

- за ч.5 ст.407 КК України 5 ( п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання рахувати обвинуваченому ОСОБА_3 з 21 березня 2024 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 залишити до набрання вироком законної сили.

Провадження за цивільним позовом першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Миколаєві в інтересах держави в особі військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 14000 грн. 54 коп. закрити, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1