Справа № 347/3367/23
Провадження № 1-кп/347/152/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2024 р. м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів кримінальне провадження № 0000486 від 07.11.2023 року щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працевлаштованого, офіційно не одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 246 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

Судом, визнано доведеним, що ОСОБА_6 , вчинив незаконну порубку дерев у лісах, що спричинило тяжкі наслідки.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

Відповідно до ч.3 ст.1 Лісового кодексу України усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Згідно ч.1 ст.4 Лісового кодексу України до лісового фонду України належать лісові ділянки, в тому числі захисні насадження лінійного типу, площею не менше 0,1 гектара.

Відповідно до ч.1 ст.16 Лісового кодексу України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.

Згідно ч.1 ст.17 Лісового кодексу України у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Відповідно до ч.2 ст.24 Лісового кодексу України збитки, завдані внаслідок порушення прав власників лісів, лісокористувачів та громадян, підлягають відшкодуванню в повному обсязі відповідно до закону.

Статтею 65 Лісового кодексу України встановлено, що використання лісових ресурсів може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання.

Згідно п.1 ч.1 ст.67 Лісового кодексу України заготівля деревини (порубки) належить до спеціального використання лісових ресурсів.

Умови і механізм спеціального використання лісових ресурсів визначено Порядком спеціального використання лісових ресурсів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №761 від 23.05.2007.

Відповідно до ч.1 ст.68 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється на лісових ділянках, які виділяються для цієї мети, без надання земельних ділянок.

Згідно ч.1 ст.69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно.

Умови і механізм видачі лісорубного або лісового квитка як спеціального дозволу на використання лісових ресурсів визначено Порядком видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007.

Відповідно до ч.1 ст.86 Лісового кодексу України організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від, зокрема, незаконних рубок.

Згідно ч.5 ст.86 Лісового кодексу України забезпечення охорони і захисту лісів покладається на, зокрема, власників лісів і постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ст. 105 Лісового кодексу України особи, винні у незаконному вирубуванні дерев, несуть відповідальність за порушення лісового законодавства.

Згідно ст.107 Лісового кодексу України громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

ОСОБА_4 , у порушення вимог вказаних нормативно-правових актів, вчинив кримінальне правопорушення пов`язане із незаконною рубкою лісових насаджень за наступних обставин.

Так, 06 листопада 2023 року, близько 09:00 годин, ОСОБА_4 вирішив здійснити незаконну порубку дерев породи «Бук», з метою заготівлі дров для опалення кімнатної печі в зимовий період часу у лісовому масиві, який знаходиться в адміністративних межах АДРЕСА_1 , та у якому постійним лісокористувачем є Кутське лісництво філії «Кутське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконну порубку дерев, ОСОБА_4 маючи з собою бензопилу невідомого виробника, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч встановленому порядку охорони, раціонального використання і відтворення лісових насаджень, як важливого елементу навколишнього природного середовища, без спеціального дозволу на використання лісових ресурсів, перебуваючи в кварталі №27 ділянка №41 Кутського лісництва філії «Кутське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», що входить до природньо-заповідного фонду, за допомогою вищевказаної бензопили, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня до ступеня припинення росту, здійснив незаконну порубку 2 (двох) сироростучих дерев породи «Бук» з діаметрами пня біля шийки кореня 60, 59 см.

Надалі, ОСОБА_4 продовжуючи свої протиправні дії, незаконно спиляні дерева розпилював на колоди та їх доставляв поряд на галявину за допомогою коня, де був виявлений працівниками лісової охорони Кутського лісництва філії «Кутське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/109-23/13295-ФХЕД від 14.11.2023 року ОСОБА_4 шляхом незаконної порубки лісу, спричинив навколишньому природному середовищу шкоду на суму 551 646 (п`ятсот п`ятдесят одну тисячу шістсот сорок шість) гривень, 84 копійки.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні спершу свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнавав. Стверджував, що в той день пішов у ліс, подивитись чи немає повалених вітром дерев. Спочатку побачив березу, а вже нижче побачив два спиляних бука. На наступний день ОСОБА_4 прийшов в ліс, та вирішив вже розпиляти дерева, щоб забрати собі, для заготівлі дров. З собою взяв коня, за допомогою якого хотів потягнути спиляні дерева додому. В цей час, його і побачив майстер лісу, а в подальшому і працівники поліції.

В подальшому під час судового розгляду ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, просив його суворо не карати. Врахувати, що на його утриманні перебуває новонароджена дитина, та дружина, з якою обвинувачений перебуває в цивільному шлюбі. Крім того, він проживає в складних матеріально-побутових умовах, і деревина, яку він спиляв, потрібна йому була для опалення, оскільки наближалась зима, а з ним проживають його неповнолітні сестри.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засідання надав суду показання, що працює майстром лісу в філії Кутське лісове господарство. Десь в 2023 році, близько року назад, прийшов у ліс, та почув звук як працює бензопила. Коли прийшов на місце події то побачив ОСОБА_4 . При цьому на місці події свідок спитав ОСОБА_4 чи це він спиляв дерева. ОСОБА_4 ствердив, що так це він спиляв. Після цього свідок повідомив лісничого про факт виявлення незаконної порубки дерев, а той повідомив працівників поліції.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні надав показання, що працює дільничим в Косівському РВП ГУНП в Івано-Франківській області. Осінню в 2023 році його повідомив майстер лісу, про те, що в лісовому масиві було виявлено ОСОБА_4 який спилював сироростучу деревину. Виїхавши на місце події, що зайняло близько півгодини, на місці події, по факту, було виявлено ОСОБА_4 та зрубана деревина. На місці події також вже були майстер лісу, та лісничий. На запитання чи є дозвільні документи в ОСОБА_4 на порубку дерев, останній відповів, що немає. Також ОСОБА_4 на місці події визнав факт, що це він спиляв деревину. На місці події була бензопила. ОСОБА_4 пояснював, що деревина йому потрібна була для заготівлі дров, для опалення.

Також прокурором було заявлено про допит свідка ОСОБА_9 . Однак, під час судового розгляду, у зв`язку з перебуванням свідка на службі в ЗСУ, прокурором було заявлено клопотання про відмову від допиту вказаного свідка. Така відмова прийнята судом, та занесена до журналу судового засідання.

Відповідно до копії витягу з ЄРДР, 07.11.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000486, було внесено відомості про вчинення ОСОБА_4 незаконної порубки дерев в адміністративних межах с. Великий Рожин, Косівського району, Івано-Франківської області, що спричинило навколишньому середовищу шкоду на суму 551646,84 грн., правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч.4 ст.246 КК України (а.с.42).

Згідно фактичних даних відображених у протоколі огляду місця події від 06.11.2023 року з диском формату DVD-R, на території лісового масиву квартал №27, ділянка №41 Кутського лісництва філії «Кутське лісове господарство» ДСГП «Ліси України», що входить до природньо-заповідного фонду, в адміністративних межах АДРЕСА_1 було виявлено два свіжозрубані пні дерев породи «Бук», порубані рештки деревини, слід трелювання, бензопилу іноземного виробництва та лісодеревину (а.с.43-45).

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 21.11.2023 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 на території лісового масиву квартал №27, ділянка № НОМЕР_1 Кутського лісництва філії «Кутське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» в АДРЕСА_1 зі здійсненням відеофіксації, підозрюваний ОСОБА_4 на місці події наглядно показав та детально розказав обставини вчинення ним незаконної порубки дерев за допомогою бензопили (а.с.46-48).

Бензопилу іноземного виробництва та незаконно спиляну деревину загальною кубомасою 3,8 м.куб. постановою слідчого від 07.11.2023 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000486 (а.с.49), а згідно ухвали Косівського районного суду від 08.11.2023 року, на вказані речові докази також накладено арешт (а.с.52).

Згідно квитанції №123 від 07.11.2023 року речовий доказ: бензопилу іноземного виробництва отримано на зберігання інспектором СВ Косівського РВП (а.с.50).

Згідно постанов слідчого від 15.11.2023 року, у вказаному кримінальному провадженні залучено як потерпілого Кутську селищну раду Косівського району Івано-Франківської області, та як законного представника юридичної особи, якій завдано шкоду, залучено головного спеціаліста сектору управління персоналом та юридичним забезпеченням Кутської селищної ради ОСОБА_10 (а.с.53, 54).

Згідно листа №687/9 від 07.11.2023 року виданого директором НПП «Гуцульщина», квартал №27 Кутського лісництва філії «Кутське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» - відноситься до природно-заповідного фонду НПП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » без вилучення у землекористувачів (а.с.55).

Згідно висновку експерта №СЕ-19/109-23/13295-ФХЕД від 14.11.2023 року, розмір шкоди завданої внаслідок незаконної порубки одного сироростучого дерева породи «Бук», діаметр пня 56х64 см складає 279178,32 грн.; розмір шкоди завданої внаслідок незаконної порубки одного сироростучого дерева породи «Бук», діаметр пня 61х57 см складає 272468,52 грн. (а.с.58-66).

Відповідно до Акту секвестру та Акту огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства, складених лісничим Кутського лісництва ОСОБА_9 , зафіксовано факт, що 06.11.2023 року ним було виявлено самовільну рубку двох сироростучих дерев породи «Бук» загальною кубомасою 3,8 м.куб. (а.с.75, 76).

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, належні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд їх прийняв.

Також, суд висновки визнає належними і допустимими доказами висновки експертиз, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог статей 87, 101-102 КПК України, судом не встановлено та учасниками судового провадження не доведено.

Підстав для визнання письмових доказів неналежними та недопустимими, наданих стороною обвинувачення суд не вбачає.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.4 ст. 246 КК України як незаконна порубка дерев у лісах, що спричинило тяжкі наслідки.

Щодо призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують (обтяжують) покарання.

Так, суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення за ч.4 ст. 246 КК України є тяжким злочином, на обліку у лікарів психіатра та нарколога обвинувачений не перебуває, раніше не судимий. ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та проживання в АДРЕСА_1 . За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно. Скарг від жителів села на нього не поступало. Алкогольними чи психотропними речовинами не зловживає, громадського порядку не порушує. До адміністративної відповідальності не притягався. Проживає разом із неповнолітніми братами та сестрами. Сім`я перебуває в складних матеріально-побутових умовах.

Обставинами, що пом`якшують покарання, передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, як на стадії досудового так і на стадії судового розгляду, проживання в складних матеріально-побутових умовах, проживання в гірському населеному пункті, позитивну характеристику за місцем проживання.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст. 246 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Представник потерпілого ОСОБА_11 в судовому засіданні просила суворо не карати обвинуваченого, та в призначенні покарання покладалась на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні погодились із позицією прокурора щодо призначення покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, однак просили звільнити обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Отже, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, в тому числі встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що в даному випадку обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Згідно з приписами ст. 75 КК, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Кримінально-правові норми, що визначають загальні засади та правила призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Зваживши наведені обставини суд з урахуванням положень, зокрема ст. 75 КК приймає рішення про можливість чи неможливість звільнити особу від відбування покарання з випробуванням.

Так, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 , раніше не судимий, щиро розкаявся. Запевнив суд, що в подальшому буде відшкодовувати завдану шкоду по мірі можливості. Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченого, який винуватість у вчиненні злочину визнав повністю. Суд також враховує позицію прокурора, яка вважала, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання.

Ураховуючи вищевикладене, суд доходить переконання, про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування реального покарання у вигляді позбавлення волі, та застосування до нього ст. 75 КК України, тобто - звільнення від відбування покарання з випробуванням, що найбільше відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України, буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду. Адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь. Бо контроль над поведінкою, способом життя та роботи, протягом всього строку відбуття покарання із випробуванням, надає можливість органу пробації аналізувати інформацію з метою визначення рівня ресоціалізації (виправлення засудженого).

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

Разом із цим суд, діючи відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України, покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Щодо тривалості іспитового строку, то суд зауважує, що іспитовий строк містить у собі погрозу реального виконання покарання, якщо засуджений не буде виконувати умови випробування, і можливість остаточного звільнення від відбування покарання і погашення судимості, якщо особа виконає покладені на неї обов`язки. Встановлення іспитового строку полягає і в тому, що за засудженою особою здійснюється контроль з боку органів виконання покарання. Крім того, іспитовий строк дисциплінує засудженого, привчає його до додержання законів, нагадує йому, що він не виправданий, а проходить випробування, від результату якого залежить його подальша доля звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Встановлення в даному випадку судом іспитового строку 1 (один) рік є виправданим з врахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, і достатнім для того щоб засуджений довів своє виправлення без реального відбування основного покарання.

Щодо цивільного позову.

Вирішуючи цивільний позов Кутської селищної ради про стягнення шкоди в розмірі 551 646, 84 грн. заподіяної державі внаслідок незаконної порубки дерев, суд зазначає наступне.

За змістом частини 1 статті 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до частини 5 статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з положеннями статті 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" - особи, винні у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів, несуть відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників, передбачена статтею 105 Лісового Кодексу України.

Згідно зі статтею 107 Лісового Кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Судом встановлено, що діями обвинуваченого завдано збитків державі незаконною порубкою дерев в розмірі 551 646, 84 грн., що випливає з встановлених у суді обставин кримінального провадження та підтверджується висновком експерта.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд доходить висновку, що цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на користь держави шкоди, заподіяної внаслідок незаконної рубки дерев у розмірі 551 646, 84 грн. підлягає задоволенню, оскільки винуватість обвинуваченого у спричиненні державним інтересам в особі Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області злочинними діями матеріальної шкоди у вказаному розмірі встановлена під час судового розгляду кримінального провадження в суді, сума спричиненої шкоди обвинуваченим не оспорюється та цивільний позов визнаний обвинуваченим ОСОБА_4 у повному обсязі.

Щодо інших питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Запобіжний захід на стадії судового розгляду обвинуваченому не обирався.

Документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 368, 371, 374, ч.5 ст. 615 КПК України, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 246 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2, ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати за проведення експертизи в розмірі 1 912 гривень.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Косівського районного суду від 08.11.2023 року, на речові докази у кримінальному провадженні - скасувати.

Речові докази:

- лісодеревину породи «Бук», що знаходиться на відповідальному зберіганні в Кутському лісництві філії «Кутське лісове господарство» ДП «Ліси України» - конфіскувати в дохід держави.

- бензопилу невідомого виробника, яка знаходиться на відповідальному зберіганні в камері речових доказів Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області -конфіскувати в дохід держави.

Цивільний позов, Кутської селищної ради до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області матеріальну шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням в розмірі 551 646 (п`ятсот п`ятдесят одну гривню шістсот сорок шість) гривень, 84 копійки.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1