СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/202/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0005218 від 19.07.2019 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Червоноград Львівської обл., громадянина України, освіта вища, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачений - ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 пред`явлене обвинувачення, яке сформульовано в обвинувальному акті та підтримано прокурором в суді у тому, що він, будучи раніше притягнутим до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 289 КК України, на шлях виправлення не став та повторно з корисливих мотивів вчинив умисний злочин.

27.05.2019 у невстановлений період часу, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу торгівельного центру «UMB» за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 136, шляхом обману, під приводом оренди автомобіля, повторно незаконно заволодів автомобілем марки «SKODA ОСТАVIA TOUR», р.н. НОМЕР_1 , який належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 23.05.2019 потерпілому ОСОБА_8 , спричинивши останньому значну матеріальну шкоду.

Так, 27.05.2019, у невстановлений період часу ОСОБА_4 , за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 , зустрівся з останнім неподалік торгівельного центру «UMB» за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 136, для огляду належного ОСОБА_8 автомобіля марки «SKODA ОСТАVIA TOUR», р.н. НОМЕР_3 , який той збирався надати в оренду. Оглянувши вищевказаний автомобіль, ОСОБА_4 вирішив повторно незаконно заволодіти ним. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння автомобілем марки «SKODA ОСТАVIA TOUR», р.н. НОМЕР_4 , переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагатитись, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи їх настання, користуючись довірою (із знайомством) з ОСОБА_8 , ввів в оману останнього, шляхом надання завідомо неправдивої інформації, щодо подальшого використання належного йому на праві власності автомобіля та справної сплати за це орендної плати, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_8 , ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 23.05.2019 про реєстрацію автомобіля марки «SKODA ОСТАVIА TOUR», бежевого кольору р.н.з. НОМЕР_4 , після чого шляхом вільного доступу незаконно ним заволодів, маючи змогу розпоряджатись викраденим автомобілем на власний розсуд, передав автомобіль з метою реалізації ОСОБА_9 , у якого виявлений та вилучений викрадений автомобіль.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України не визнав та суду показав, що не вчиняв тих дій, які ставляться йому у провину. В 2019р. він шукав в оренду автомобіль, побачив оголошення про оренду «SKODA ОСТАVIА» та зателефонував на зазначений номером телефону. Власником автомобіля виявився ОСОБА_8 , з яким вони узгодили умови оренди та плату у розмірі 3000грн. на тиждень. В подальшому він приїхав до м.Києва, де біля будинку потерпілого оглянув автомобіль та погодився взяти його в оренду. Він передав потерпілому копію паспорту та ідентифікаційного коду, написав розписку про отримання автомобіля, сплатив частину коштів. Потерпілий передав йому ключі, технічний паспорт та сам автомобіль, при цьому ОСОБА_8 погодився на те, що його автомобілем будуть користуватися і інші особи. Він користувався автомобілем приблизно 2-3 місяці, сплачуючи потерпілому кошти за оренду на його картковий рахунок. З потерпілим вони були на зв`язку, однак у нього виникли фінансові труднощі, про що він повідомив потерпілого. Також його товариш ОСОБА_9 хотів придбати аналогічний автомобіль і він, також за згодою потерпілого, передав його ОСОБА_9 , у якого і вилучили транспортний засіб в технічно справному стані. Наголошує на тому, що умислу на заволодіння автомобілем у нього не було, з потерпілим вийшло непорозуміння, оскільки деякий час він не міг вийти на зв`язок та повідомити де знаходить автомобіль. Просить врахувати показання потерпілого, які дані ним під час попереднього розгляду справи в суді.

Розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, проаналізувавши всі наявні в матеріалах кримінального провадження дані, які на думку сторони обвинувачення та сторони захисту є доказами, суд приходить до таких висновків.

Згідно ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого та прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

У відповідності до ст.22 КПК України одна із засад кримінального провадження - змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У відповідності до положень ст.62 Конституції України, винність особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 не допитаний. Судом, при новому розгляді справи, вживались заходи для належного повідомлення потерпілого про час та місце судового розгляду, однак в жодне із судових засідань останній не з`явився, у зв`язку з чим розгляд справи неодноразово відкладався. Від допиту свідка ОСОБА_9 прокурор відмовився. Сторони кримінального провадження вважали можливим закінчити з`ясування обставин та перевірки їх доказами без допиту потерпілого та свідка.

Прокурор обґрунтував пред`явлене обвинувачення наступними письмовими доказами, які безпосередньо досліджені судом.

Згідно протоколу огляду місця події від 21.07.2019, об`єктом огляду є відкрита ділянка території, що по АДРЕСА_3 де знаходиться автомобіль «SKODA ОСТАVIA TOUR», д.н.з. НОМЕР_4 , а біля вказаного автомобіля чоловік, який назвав себе ОСОБА_9 . Під час огляду було вилучено змив з керма, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключ до нього, а також сам автомобіль (т.1, а.с.66-67).

Відповідно до довідки АМТ (МВС), автомобіль «SKODA ОСТАVIA TOUR» д.н.з. НОМЕР_4 належить ОСОБА_8 (т.1, а.с.68).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.07.2019, ОСОБА_9 впізнав особу, зображену на фото №2, а саме ОСОБА_4 , у якого взяв у користування автомобіль «SKODA ОСТАVIA», д.н.з. НОМЕР_4 (т.1 а.с.70-71).

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, суд визнає доведеним, що автомобіль «SKODA ОСТАVIA TOUR» д..н.з. НОМЕР_4 належить потерпілому ОСОБА_8 . Даний автомобіль, за показаннями обвинуваченого, потерпілий передав йому в оренду, а в подальшому він передав його ОСОБА_10 , у якого і було вилучено цей транспортний засіб, що підтверджується протоколом огляду місця події та протоколом пред`явлення особи для впізнання. Показання обвинуваченого прокурором не спростовані. Отже, стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_4 неправомірно отримав переданий йому потерпілим автомобіль, а судом не встановлено належними та допустимими доказами те, що обвинувачений умисно заволодів транспортним засобом з метою передачі автомобіля іншій особі для реалізації за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях й ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи в учиненні кримінального правопорушення. Підставою для обвинувального вироку суду є така сукупність достовірних доказів, що отримані з додержанням законодавства, розглянуті в судовому засіданні та є достатніми для безспірного висновку про те, що подія кримінального правопорушення мала місце, наявні ознаки складу кримінального правопорушення, вчинив це діяння обвинувачений і його вина у вчиненні цього кримінального правопорушення доведена судом. Забезпечення доведеності вини є одним з основних конституційних принципів основ судочинства.

Отже, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не було доведено поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами те, що ОСОБА_4 мав умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом. Відтак, ОСОБА_4 у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України необхідно визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та виправдати у зв`язку з не доведенням того, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376, ч.15 ст.615 КПК України, суд,

У х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.289 КК України та виправдати у зв`язку з не доведенням того, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою? яка перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1