Справа № 545/4296/24
Провадження № 1-кп/545/848/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.2024 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000227 від 11.06.2024 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калінінград, російської федерації, українця, громадянина України, із вищою освітою, розлученого, на утриманні маючого двох неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, не є особою з інвалідністю, не депутата, не військовозобов`язаного, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

11.06.2024 близько 11 години 45 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту, в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, перебуваючи поруч із проїжджою частиною по АДРЕСА_2 , незаконно придбав, підібравши на землі залишений невстановленою особою, згорток (змоток) із ізоляційної стрічки, в якому знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина PVP.

При цьому, будучи особою, яка достовірно знає, що незаконний обіг таких речовин є протиправними діями, маючи на меті спробувати психотропну речовину, ОСОБА_4 розгорнув згорток із ізоляційної стрічки та впевнився, що в ньому знаходиться саме заборонена до обігу кристалічна речовина білого кольору, поміщена до зіп-пакету червоного кольору. Вказаний зіп-пакет із забороненою психотропною речовиною ОСОБА_4 поклав до правої кишені своїх штанів, тобто незаконно залишив зберігати при собі особливо небезпечну психотропну речовину без мети збуту.

У подальшому 11.06.2024, близько 12 годин 00 хвилин, ОСОБА_4 незаконно зберігаючи психотропну речовину та перебуваючи по вулиці Польовій в с. Горбанівка, Полтавського району, Полтавської області був зупинений працівниками поліції та добровільно видав для огляду згорток (змоток) із ізоляційної стрічки, в якому знаходилася психотропна речовина PVP, обіг якої заборонено, масою 1,51049 г., яку останній зберігав при собі в правій кишені своїх штанів для власного вживання без мети збуту.

Відповідно до списку №2 Таблиці №1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ № 770 від 06.05.2000 року (зі змінами), виявлена психотропна речовина PVP відносяться до особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, та відповідно до Таблиці №2 «Невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженого Наказом міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року (зі змінами), їхня маса підпадає під категорію великих розмірів.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 309 КК України, за кваліфікуючими ознаками - незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, визнав в повному об`ємі за обставин викладених в обвинувальному акті та прохав прийняти рішення на підставі укладеної ним угоди з прокурором про визнання винуватості.

30.09.2024 року між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування визнав свою винуватість у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення та зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в обсязі повідомленої підозри у судовому провадженні.

За умовами даної угоди сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.309 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просили затвердити укладену угоду про визнання винуватості, оскільки вважають, що остання відповідає вимогам кримінального та кримінально - процесуального законодавства.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.2 ст.309 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 вказав на те, що угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, без застосування будь - якого насильства, примусу чи погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Заслухавши думку учасників судового засідання з приводу затвердження угоди, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_4 , перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та нормам КК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відмови у її затвердженні.

Так, згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

При цьому, як передбачено ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України за вчинення якого законом передбачене покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

У відповідності до вимог ст.12 КК України, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до не тяжкого злочину.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені підпунктами 1,4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що взяті на себе зобов`язання обвинуваченим ОСОБА_4 можуть бути реально виконані, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, ухваливши щодо ОСОБА_4 обвинувальний вирок та призначивши йому узгоджену сторонами міру покарання.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено. Арешт на майно не накладався.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні, що складаються з вартості проведених експертиз загальною вартістю 2271,84 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст.ст.100, 122, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.09.2024 року у кримінальному провадженні, внесеному 11.06.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000227, яка укладена між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Речовий доказ - особливу небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонений, PVP масою 1,51049, (сейф-пакет експертної служби МВС України №5638013) , який переданий до камери зберігання речових доказів ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 2271,84 грн.

Цивільний позов не заявлено. Арешт на майно не накладався.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст.394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.1 ст.473 КПК України, до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1