Провадження № 1-кс/686/6127/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 року м.Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні одна малолітня та одна неповнолітня дитина, водія ТОВ «Нова Пошта», раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000232,

встановив:

19.07.2024 року слідчий ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло цілодобово, відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики : переховування від органів досудового розслідування та суду ; незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий, окрім іншого, зазначив, що «досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , в порушення вимог законодавства України, а саме п.1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-ХІІ (далі Переліку), п.п.1-4 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про дозвільну систему» від 12.10.1992 №576 (далі Положення), п.п.1.1, 2.1, 8.1 - 8.3, 9.1, 9.2, 10.1, 11.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, якими визначено, що вогнепальна зброя та бойові припаси відноситься до предметів, на які поширюється дозвільна система та право на володіння вогнепальною зброєю і умови її застосування визначаються в порядку, встановленому законодавством України, здійснював придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, розуміючи при цьому, що боєприпаси відносяться до речей, які вилучені із вільного обігу і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу. Так, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, незаконно, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах (дата, час, місце та спосіб), але не пізніше ніж 01.05.2024, придбав військові боєприпаси чотирнадцять військових боєприпасів стрілецької вогнепальної зброї, калібру 5,45 мм, проміжними патронами, з кулею зі сталевим осердям, виробництва Барнаульського станкобудівного заводу, срср, 1987 р.в., до автоматів (АК-74, АКС-74, АКС-74-У), ручного кулемета РКК-74 та іншої зброї калібру 5,45х39 мм, які є придатними для стрільби та котрі ОСОБА_6 у невстановлений в ході досудового розслідування час та спосіб, з метою зберігання та подальшого збуту, переніс до приміщення будинку за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де помістив придбані ним чотирнадцять військових боєприпасів стрілецької вогнепальної зброї, 5,45 мм проміжними патронами з кулею зі сталевим осердям, виробництва Барнаульського станкобудівного заводу, срср, 1987 р.в., до автоматів (АК-74, АКС-74, АКС-74-У), ручного кулемета РКК-74 та іншої зброї калібру 5,45х39 мм, які є придатними для стрільби, у приміщення будівлі на другому поверсі та зберігав, з метою збуту, до 01.05.2024. В подальшому, 01.05.2024, близько 23 год. 45 хв. ОСОБА_6 , знаходячись на території домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , керуючись корисливим мотивом, спрямованим на отримання прибутку від збуту боєприпасів, збув за грошові кошти в сумі 3500 гривень ОСОБА_7 військові боєприпаси чотирнадцять військових боєприпасів стрілецької вогнепальної зброї, 5,45 мм, проміжними патронами з кулею зі сталевим осердям, виробництва Барнаульського станкобудівного заводу, срср, 1987 р.в., до автоматів (АК-74, АКС-74, АКС-74-У), ручного кулемета РКК-74 та іншої зброї калібру 5,45х39 мм, які є придатними для стрільби та які зберігались у магазині до автоматичної зброї АК. Окрім цього, ОСОБА_6 , в порушення вимог законодавства України, а саме: п.1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-ХІІ (далі Переліку), п.п.1-4 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про дозвільну систему» від 12.10.1992 № 576 (далі Положення), п.п. 1.1, 2.1, 8.1 - 8.3, 9.1, 9.2, 10.1, 11.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України від 21.08.1998 №622, якими визначено, що вогнепальна зброя та бойові припаси відноситься до предметів, на які поширюється дозвільна система та право на володіння вогнепальною зброєю і умови її застосування визначаються в порядку, встановленому законодавством України, здійснював придбання, носіння, зберігання вибухових речовин та боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, розуміючи при цьому, що вибухові речовини та боєприпаси відносяться до речей, які вилучені із вільного обігу і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу. Так, ОСОБА_6 усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, незаконно, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах (дата, час, місце та спосіб), але не пізніше ніж 11.05.2024, придбав пластичну вибухову речовину пластид марки «ПВВ-7», який є придатний для здійснення вибуху та засіб підриву електродетонатор «ЕДП-р», який придатний для ініціювання вибуху та котрі ОСОБА_6 , у невстановлений в ході досудового розслідування час та спосіб, з метою зберігання переніс до приміщення будинку за місцем свого фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де помістив придбану ним пластичну вибухову речовину пластид марки «ПВВ-7», який є придатний для здійснення вибуху та засіб підриву електродетонатор «ЕДП-р», який придатний для ініціювання вибуху, у приміщення будівлі та зберігав до моменту їх виявлення працівниками поліції в ході проведення санкціонованого обшуку. Так, 11.05.2024, у період часу із 06 год. 16 хв. по 11 год. 05 хв., в ході проведення санкціонованого обшуку у приміщені будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено пластичну вибухову речовину пластид марки «ПВВ-7», який є придатний для здійснення вибуху та засіб підриву електродетонатор «ЕДП-р», який придатний для ініціювання вибуху. 17.07.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий у клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні цілодобово залишати житло, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки інші, більш м`які, запобіжні заходи, не зможуть запобігти зазначеним ризикам.»

Заслухавши пояснення слідчого та прокурора, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які не заперечили щодо застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати житло в нічний час доби, дослідивши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0000232, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження, з метою досягнення його дієвості, є запобіжні заходи. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.2 ст.181 КПК України).

Встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000232 від 24.04.2024 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України.

17.07.2024 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, тобто, згідно зі ст.12 КК України, дані злочини класифікуються як тяжкі.

Дана підозра є обґрунтованою, адже на її підтвердження представлено: протокол огляду грошових коштів від 01.05.2024 р.; протокол особистого огляду покупця від 01.05.2024 р.; протокол вилучення придбаного товару від 02.05.2024 р.; протоколи про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 03.05.2024 р., від 28.05.2024 р.; висновки експертів №СЕ-19/123-24/5614-БЛ від 14.05.2024 р. та №КСЕ-19/123-24/6282 від 21.06.2024 р.; протоколи допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 15.05.2024 р.; протокол обшуку від 11.05.2024 р. та інші матеріали кримінального провадження. Таким чином, станом на момент розгляду клопотання, беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення кримінальних правопорушень, не встановлено.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому кримінальні правопорушення, є достатньо високим.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні на даний час триває, свідки у цьому провадженні судом не допитані, а тому, існує ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні. При оцінці наявності зазначеного ризику, слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту цих осіб слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду, на стадії судового розгляду, - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто, допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому прокурору або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України). Отже ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження під час збирання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту отримання показань судом від цих осіб.

Також, на думку слідчого судді, обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , та повідомленні останнім обставини, що він неодноразово передавав іншим особам залишені його друзями боєприпаси, дозволяють дійти до висновку про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Отже, прокурором та слідчим доведено, що на даній стадії досудового розслідування існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваного, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, яка позитивно характеризується, має постійне місце проживання, родину, на утриманні малолітню та неповнолітню дитину, неофіційно працює водієм. Однак, ці обставини не є достатніми підставами для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або застосування більш м`якого запобіжного заходу. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими від вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_6 у вчиненні тяжких злочинів, спрямованих проти громадської безпеки, які, в свою чергу, визначаються високим ступенем небезпечності для суспільства.

За таких обставин, враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, зокрема й майновий та сімейний стан ОСОБА_6 , наявність у нього роботи та родини, репутацію ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, вік та стан його здоров`я, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати його місце проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду, цілодобово, окрім випадків необхідності прослідувати до місця укриття під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» або до медичного закладу за отриманням медичної допомоги, з покладенням зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою та обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, зокрема: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, (у разі їх наявності), адже лише такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання у певний час доби, особистого зобов`язання та особистої поруки, не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення. Так, особисте зобов`язання не підлягає до застосування з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, вчинення яких інкримінується підозрюваному, та наявність реальних сумнівів того, що ОСОБА_6 виконуватиме покладені на нього обов`язки. Особиста порука не підлягає застосуванню, оскільки будь-яких клопотань безпосередньо від тих осіб, яких би слідчий суддя міг вважати такими, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, до слідчого судді не надходило. Також, застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання у певний час доби, навіть з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю, не унеможливить запобіганню вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_6 не перебуватиме під цілодобовим наглядом правоохоронних органів, та зможе переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, з метою уникнення вищевказаних ризиків.

За наведених обставин, слідчим суддею відхиляються, зазначені стороною захисту аргументи про те, що ОСОБА_6 немає намірів переховуватись від органу досудового розслідування, впливати свідків, вчиняти інше кримінальне правопорушення, а також щодо відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на нічний час доби. Оцінюючи пояснення сторони захисту щодо того, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту призведе до неможливості ОСОБА_6 забезпечувати родину, яка потребує кошти на навчання доньки, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що будь-яких доказів того, що внаслідок застосування відносно ОСОБА_6 вказаного запобіжного заходу родина підозрюваного буде позбавлена засобів до існування, стороною захисту не надано. До того ж, сам підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що його дружина є працевлаштованою та отримує дохід. Крім того, ОСОБА_6 не позбавлений можливості залишати своє житло, отримавши дозвіл слідчого чи прокурора, на стадії досудового розслідування, або суду, на стадії судового провадження, за наявності поважних причин.

Даних, які б перешкоджали перебуванню ОСОБА_6 під домашнім арештом, на даний час, не встановлено.

При визначенні адреси, за якою має знаходитись цілодобово, під домашнім арештом, ОСОБА_6 , слідчим суддею враховується повідомлена підозрюваним обставина, що він проживає саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 17.09.2024 року, тому, строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, слід застосувати межах вказаного строку та строку, визначеного ч.6 ст.181 КПК України, а саме, до 16.09.2024 року включно.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 194, 196 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 16 вересня 2024 року включно, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні, без дозволу слідчого, прокурора, суду, залишати домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, окрім випадків необхідності прослідувати до місця укриття під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» або до медичного закладу за отриманням медичної допомоги, з покладенням на ОСОБА_6 зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, (у разі їх наявності).

Ухвала діє до 16 вересня 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя