Справа № 991/6108/24
Провадження 1-кс/991/6140/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на рішення керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 , оформлене листом від 21.06.2024 вих.№07/3-19299-16, яким відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на рішення заступника Генерального прокурора керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 , оформлене листом від 21.06.2024 (вих.№07/3-19299-16), яким відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016.

У своїй скарзі захисник просив: 1) скасувати рішення заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 оформлене листом від 21.06.2024 №07/3-19299-16, яким відмовлено в задоволенні скарги на недотримання розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000380; 2)зобов`язати керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури розглянути скаргу від 19.06.2024 захисника ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 про недотримання розумних строків у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016 року.

В обґрунтування поданої скарги захисник зазначає, що 19.06.2024 ним була подана скарга заступнику Генерального прокурора керівнику Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, як прокурору вищого рівня, на недотримання розумних строків детективами та прокурорами під час досудового розслідування кримінального провадження №0000380, у порядку, визначеному ст. 308 КПК України. Скарга захисника обґрунтована тим, що загальний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016 триває вже 8 років, що безумовно вказує на недотримання розумних строків. Водночас ОСОБА_4 перебуває в статусі підозрюваного більше 4 років. До того ж, на сьогодні досудове розслідування зупинене і фактично не здійснюється, строки досудового розслідування завершилися у вересні 2023 року, а прокурором до цього часу не прийнято процесуального рішення, яке б відповідало вимогам КПК України.

04.07.2024 захисником отримано лист заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 від 21.06.2024 (вих. №07/3-19299-16), яким відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на недотримання розумних строків.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_3 зазначив, що прокурором взагалі не було проаналізовано та не надано оцінки всім аргументам сторони захисту, викладеним у скарзі від 19.06.2024. Так, зокрема прокурором не спростовано аргументів сторони захисту щодо спливу строків, а також не висловлено позиції щодо підрахунку таких строків. Натомість, було надано лише посилання на те, що п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України не застосовується до цього кримінального провадження через незастосування закону №2147-VIII. Поряд з цим прокурором було повністю проігноровано доводи сторони захисту щодо спливу строку через необхідність застосування закону №2201-IX та повністю проігноровано факт спливу строків через їх продовження неналежним суб`єктом. На переконання захисника, таке рішення керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури є необґрунтованим та невмотивованим, прокурором вищого рівня не здійснено аналізу та оцінки всіх доводів сторони захисту щодо закінчення строку досудового розслідування кримінального провадження №0000380 та підстав відхилення таких доводів.

У поданих до суду запереченнях прокурор САП ОСОБА_6 наголошував на тому, що рішення прокурора в формі листа від 21.06.2024 (вих№07/3-19299-16) є обґрунтованим та законним, підстав для його скасування немає. Зазначив, що наразі Кримінальний процесуальний кодекс України, у тому числі ст. 308 КПК України, визначає можливість надання обов`язкових для виконання вказівок щодо строків прийняття процесуального рішення, а не про прийняття конкретного рішення про закриття провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у справі, як на цьому наголошував заявник. Більше того, встановлення строків прийняття рішення про закриття кримінального провадження №0000380 від 20.10.2016 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України також неможливе, оскільки ч. 1 ст. 284 доповнено п. 10 згідно із Законом 2147-VIII від 03.10.2017. Згідно з п. 4 § 2 розділу 4 вказаного Закону ці зміни не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін. Це підтверджується висновками Верховного Суду, що викладені у численних постановах, зокрема від 11.09.2023 у справі №711/8244/18 та від 11.04.2023 у справі №201/3571/20.

Поряд з цим, за доводами прокурора, днем початку досудового розслідування у виділеному кримінальному провадженні №0001152, яке в подальшому об`єднувалося із іншими трьома кримінальними провадженнями, є 12 березня 2014 року, що не заперечувалось і стороною захисту. Оскільки п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України не поширюється на кримінальні провадження, відомості щодо яких внесені в ЄРДР до 16 березня 2018 року, то підстави для закриття цього кримінального провадження за правилами, встановленими вказаним пунктом, відсутні. Таким чином, рішення прокурора в формі листа від 21.06.2024 №07/3-2150 вих-24 є мотивованим, обґрунтованим та законним, оскільки за своєю суттю звернення адвоката ОСОБА_3 , оформлене як скарга в порядку ст. 308 КПК України, не відповідає вимогам КПК України та усталеної практики Верховного Суду.

За наведених обставин, прокурор просив відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 . Скаргу просив розглянути без участі прокурора за врахуванням поданим ним заперечень.

На судовий розгляд прокурор не прибув.

Положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України встановлено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

З огляду на положення ст. 306 КПК України та надані до суду заперечення, слідчий суддя визнав за можливе здійснювати розгляд скарги за відсутності прокурора.

У судових засіданнях захисник ОСОБА_3 підтримав подану ним скаргу та просив задовольнити її у повному обсязі.

Заслухавши захисника, дослідивши матеріали скарги, заперечення прокурора, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Захисник у скарзі зазначив, що про факт існування рішення заступника Генерального прокурора керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 , оформленого листом від 21.06.2024 (вих №07/3-19299-16), яким відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016, він дізнався лише 04.07.2024, що підтверджується роздруківкою з сайту ПрАТ «Укрпошта» (трек номер 236). Наведені обставини не спростовані стороною обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів, скарга подана ним до суду 15.07.2024, отже строк на оскарження, що встановлений ч. 1 ст. 304 КПК України, з огляду на положення ч. 7 ст. 115 КПК України, захисником не пропущений.

Стосовно доводів скарги щодо невмотивованості постанови прокурора, слідчий суддя зауважує наступне.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування визначений ст. 306 КПК України. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням відповідних положень глави 26 цього Кодексу. За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора слідчий суддя постановляє ухвалу, передбачену ч. 2 ст. 307 КПК України.

Встановлено, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування, а прокурорами САП - процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016 за підозрою ОСОБА_4 та інших у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.

Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 8-1 Закону України «Про прокуратуру» прокурорами вищого рівня для керівників управлінь, відділів та їх заступників, прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури є керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, його перший заступник та заступник.

За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Предметом оскарження у цій справі є рішення керівника САП ОСОБА_5 , оформлене листом про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 від 19.06.2024 на недотримання розумних строків під час досудового розслідування.

За твердженням захисника, керівником САП неповно розглянуто подану скаргу, не проаналізовано та не надано оцінку всім аргументам сторони захисту щодо спливу строків досудового розслідування.

Так, у скарзі від 19.06.2024 адвокат ОСОБА_3 посилається на наступні обставини.

Загальний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016 триває вже більше 8 років, що, на думку захисника, вказує на недотримання розумних строків.

Окрім того, у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016 закінчились встановлені ст. 219 КПК України строки досудового розслідування, оскільки кримінальне провадження №000380 від 20.10.2016 станом на час продовження строків досудового розслідування було об`єднаним провадженням, складовими якого були кримінальні провадження стосовно правопорушень, відомості про які внесені до ЄРДР, в тому числі після 15.03.2018. Таким чином, на переконання захисника, до кримінального провадження №000380 від 20.10.2016 застосовується дія положень Законів 2147-VIII і 2617-VIII.

Всупереч цьому, прокурор продовжив строки досудового розслідування до шести, а потім до восьми місяців, не маючи на це повноважень, оскільки з огляду на положення Законів 2147-VIII і 2617-VIII належним суб`єктом продовження строків досудового розслідування є слідчий суддя.

Також встановлені ст. 219 КПК України строки досудового розслідування сплили, шляхом зарахування до загального строку досудового розслідування кримінального провадження №0000380 строку з моменту зупинення досудового розслідування 25.03.2021 до моменту скасування постанови про зупинення досудового розслідування слідчим суддею Вищого антикорупційного суду 15.04.2021, у зв`язку з необхідністю застосування до цього кримінального провадження абз. 2 ч. 5 ст. 219 КПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017, а також зарахування до загального строку досудового розслідування строку з моменту зупинення досудового розслідування 17.08.2023 до моменту скасування постанови про зупинення досудового розслідування слідчим суддею Вищого антикорупційного суду 28.12.2023 у зв`язку з необхідністю застосування до цього кримінального провадження абз. 2 ч. 5 ст. 219 КПК України в редакції Закону №2201-IX від 14.04.2022.

З огляду на вимоги ч. 5 ст. 294 КПК України, якою встановлено, що строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає, єдиним варіантом для прокурора, на думку захисника, є прийняття рішення про закриття кримінального провадження, відтак захисник просив керівника САП встановити факт спливу строків досудового розслідування, передбачених ч. 3, 4 ст. 219 КПК України, у кримінальному провадженні №0000380 та, в порядку ч. 2 ст. 308 КПК України, надати прокурору, процесуальному керівнику у кримінальному провадження №0000380 від 20.10.2016 обов`язкові для виконання вказівки, щодо закриття кримінального провадження 0000380 від 20.10.2016 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що процесуальне рішення прокурора відповідно до положень ст. 110 КПК України має містити мотиви його прийняття та відповідне обґрунтування.

Натомість, відмовляючи у задоволенні скарги на недотримання розумних строків, керівник САП обґрунтував своє рішення тим, що встановлення строків прийняття рішення про закриття кримінального провадження № 0000380 від 20.10.2016 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України неможливе, оскільки ч. 1 ст. 284 доповнено п. 10 згідно із Законом № 2147-VIII від 03.10.2017. Згідно з п. 4 § 2 розділу 4 вказаного Закону ці зміни не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Керівник САП зазначив, що станом на цей час у кримінальному провадженні №0000380 здійснюється розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2016.

Пункт 10 був доданий до частини 1 статті 284 КПК Законом № 2147 і він набрав чинності 16.03.2018 із застереженням, яке міститься у пункті 4 § 2 розділу 4 цього закону (далі - пункт 4 § 2), про те, що він не застосовується до проваджень щодо правопорушень, відомості про які внесені до ЄРДР раніше цієї дати.

В листі також міститься посилання на постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11.09.2023 у справі №7118244/18 та від 11.04.2023 у справі №201/3571/20 щодо застосування п. 10 частини 1 статті 284 КПК Законом.

Водночас у рішенні не надано оцінки доводам захисника щодо загальних строків досудового розслідування кримінального провадження №0000380 від 20.10.2016 тривалістю 8 років.

Також не надано оцінки доводам захисту щодо неналежного суб`єкту продовження строків досудового розслідування в контексті вказаного кримінального провадження, яке станом на час продовження строків прокурором було об`єднаним з матеріалами досудових розслідувань інших кримінальних проваджень, відомості по яких були внесені у тому числі після 16.03.2018.

Крім того, у рішенні керівником САП не надано оцінку доводам сторони захисту щодо зарахування до загальних строків досудового розслідування 156 днів досудового розслідування, у зв`язку з прийняттям слідчими суддями Вищого антикорупційного суду рішень щодо скасування постанов про зупинення досудового розслідування.

В оскаржуваному рішенні, оформленого листом від 21.06.2024, керівником САП наводиться обґрунтування неможливості застосування наслідків спливу строків досудового розслідування, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. Разом з тим, не надається оцінки загальним підставам спливу строку досудового розслідування, на які посилається захисник у скарзі.

Водночас, на переконання слідчого судді, порушені перед прокурором стороною захисту вищенаведені обставини мають бути дослідженні у кримінальному провадженні №0000380 та їм має бути надана належна правова оцінка, з огляду на встановлені ст. 2 КПК України завдання кримінального провадження, серед яких захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчий суддя вважає, що таке обґрунтування прийнятого керівником САП рішення про відмову в задоволенні скарги є неналежним, оскільки з нього не вбачається здійснення аналізу та оцінки всіх доводів адвоката щодо закінчення строку досудового розслідування кримінального провадження №0000380.

Слід зауважити, що статті 307,308 КПК не надають слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування, як і рішення зобов`язати прокурора закрити кримінальне провадження, яке є поза межами повноважень слідчого судді, оскільки прокурор, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Натомість положення ст. 283 КПК покладають на прокурора зобов`язання у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з визначених дій, оскільки особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

Застосування належної правової процедури у кримінальному провадженні - це встановлені кримінальним процесуальним законодавством способи реалізації норм кримінального процесуального права, що забезпечують досягнення цілей правового регулювання кримінальних процесуальних відносин у сфері порядку досудового розслідування та судового розгляду. Воно означає не лише те, що всі дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону, адже в такому випадку це завдання розчиняється в приписах засади законності. Такі дії мають виникати із наявних повноважень і перебувати в адекватному співвідношенні з конкретним процесуальним завданням, яке виникає в певний момент досудового розслідування і судового розгляду кримінального провадження.

Належна правова процедура має застосування як під час судового розгляду, так і на стадії досудового розслідування. Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Слідчий суддя зазначає, що кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите (ч. 5 ст. 28 КПК України).

З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя вважає, що прокурор розглянув скаргу на недотримання розумних строків формально, не надавши ґрунтованих аргументів на зазначені адвокатом ОСОБА_3 доводи скарги.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги (ч. ч. 1-2 ст. 307 КПК України).

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що рішення керівника САП від 21.06.2024 про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків є необґрунтованим та невмотивованим, оскільки не містить належних і достатніх мотивів його прийняття, а тому підлягає скасуванню.

Водночас відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України слід зобов`язати прокурора вищого рівня повторно розглянути скаргу від 19.06.2024 адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016.

За таких обставин, скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 7, 9, 303-308, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Скасувати рішення заступника Генерального прокурора керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 від 21.06.2024 (вих.№07/3-19299-16), яким відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016.

Зобов`язати заступника Генерального прокурора керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 повторно розглянути скаргу від 19.06.2024 адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1