Справа № 212/8328/24
У Х В А Л А

іменем України

03 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження №0001508 від 07.07.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

Органами досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, вчиненого при наступних обставинах:

так, 06 липня 2024 року, приблизно о 21 годин 15 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Dacia Logan» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по сухому асфальтному покриттю проїзної частини дороги вулиці Електрозаводська з боку Об`їзної дороги в напрямку вулиці Десантна в Покровському районі, міста Кривого Рогу. По напрямку руху вищевказаного автомобіля був розташований не регульований пішохідний перехід, який був позначений дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 та дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України.

У цей же час, попереду автомобіля «Dacia Logan» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на проїзну частину дороги вулиці Електрозаводська поблизу будинку АДРЕСА_2 та дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України, вийшла пішохід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , почала перетинати проїзну частину вказаної дороги, з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля «Dacia Logan» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В ході подальшого руху водій ОСОБА_5 , діючи з кримінальною протиправною недбалістю, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала пішохід ОСОБА_4 , не зменшив швидкість, та не зупинився, щоб дати дорогу вищевказаному пішоходу, таким чином порушив вимоги п. п. 1.5, 2.3 б), 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, згідно з якими:

- 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.»;

- 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.»;

- 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.»

В наслідок порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання ДТП, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Dacia Logan» реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка отримала тілесні ушкодження, у вигляді: садна правої верхньої кінцівки, тулуба, правої нижньої кінцівки, закритий перелом правої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням, які згідно висновку експерта № 1501 від 15.08.2024 року за своїм характером відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби, П.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995.

Між порушенням водієм ОСОБА_5 правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України та настанням наслідків - спричиненням середньої тяжкості тілесне ушкодження ОСОБА_4 , є прямий причинний зв`язок.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 286 KK України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В підготовчому судовому засіданні 03.09.2024 року обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що він вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, вину у вчиненні якого визнає в повному обсязі та не оспорює обставини викладені у обвинувальному акті, щиро розкаюється, висловлює жаль з приводу вчиненого, та зазначив, що він примирився з потерпілою та відшкодував потерпілій заподіяну матеріальну шкоду.

В підготовчому судовому засіданні захисник - адвокат ОСОБА_6 просив звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з тим, що обвинувачений примирився з потерпілою та відшкодував їй завдану матеріальну та моральну шкоду, а кримінальне провадження у зв`язку з цим просив закрити та скасувати застосований в ході досудового слідства арешт автомобіля.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 не заперечувала проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження, зазначивши, що ніяких претензій до обвинуваченого не має, збитки ним відшкодовано в повному обсязі, що підтверджується розпискою від 10.07.2024 року.

В підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Зі змісту п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України вбачається, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8, 10 частини першої або частини другої статті 284 цього Кодексу.

Зі змісту ч. 4 ст. 286 КПК України вбачається що, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до змісту п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

У відповідності до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення від кримінальної відповідальності» умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. При вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Так, з матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинено необережний нетяжкий злочині та матеріали кримінального провадження містять докази, які повністю доводять вину ОСОБА_5 у його вчиненні, та дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку, що визнано самим обвинуваченим та підтверджується матеріалами кримінального провадження.

При цьому, обвинуваченому ОСОБА_5 судом були роз`яснені суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Також йому роз`яснено судом, що закриття кримінального провадження з цих підстав не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав. В свою чергу, обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на звільненні його від кримінальної відповідальності з підстави, передбаченої ст. 46 КК України та закритті провадження.

Обмежень щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 ст. 46 КК України, судом не встановлено, оскільки ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався ( а.к.п. 44), під час вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - не перебував, що підтверджується Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.07.2024 року, відповідно до якого, у ОСОБА_5 ознак сп`яніння не виявлено (а.к.п.48). Матеріальна шкода, завдана потерпілій обвинуваченим ОСОБА_5 відшкодована в повному обсязі, що підтверджується розпискою від 10.07.2024 року (а.к.п.25-26).

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, яке передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, наведеної у ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Таким чином, суд не вбачає жодних застережень щодо застосування положення, передбаченого ст. 46 КК України, наведена сукупність обставин вказує на наявність правових підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального на підставі п. 1 ч.2 ст. 284 КК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Витрати на залучення експерта - відсутні.

Питання щодо речових доказів (а.к.п. 14-15) суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11.07.2024 року (а.к.п. 19-20), у відповідності до ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. 46 КК України, п.1 ч.2 ст. 284, ч.1 ст. 285, ч.4 ст.286, ст. ст. 314, 369, 372, 376, 395, 532 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001508 від 07.07.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Скасувати арешт, застосований ухвалою слідчого судді Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.07.2024 року, відповідно до якого накладено арешт на автомобіль марки «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 від 23.11.2019 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.к.п.19-20).

Речовий доказ: автомобіль марки «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.к.п.14-15) - залишити у володінні власник ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повний текст ухвали складено 04.09.2024 року.

Суддя ОСОБА_1