Справа № 601/368/24
Провадження №1-в/601/99/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2024 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець клопотання начальника Кременецького РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_3 , щодо вирішення питання про звільнення від покарання , передбаченому частиною 2 статті 74 Кримінального кодексу України щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Оріховець Підволочиського району Тернопільської області, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої 11.03.2024 Кременецький районний суд Тернопільської області за ч.1,2 ст. 190 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк до одного року та 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного основного покарання з випробувальним іспитовим строком на 1 рік, встановлені обов`язки передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом питань пробації,-

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника органу пробації ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Кременецького районного суду Тернопільської області надійшло подання начальника Кременецького РС №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Тернопільській області ОСОБА_3 про приведення у відповідність до чинного законодавства вироку Кременецького районного суду Тернопільської області від 11.03.2024 згідно якого ОСОБА_4 засудженої за ч.1,2 ст. 190 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк до одного року та 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування призначеного основного покарання з випробувальним іспитовим строком на 1 рік, встановлені обов`язки передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом питань пробації.

Подання обґрунтовано тим, що як вбачається із вироку Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 березня 2024 року у справі №601/368/24 (провадження №1-кп/601/86/2024), ОСОБА_4 свої кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 та 2 ст.190 КК України вчиняла з листопада 2022 року по жовтень 2023 року включно. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» зазначено, що установити у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб: з 1 січня - 2481 гривня, з 1 липня - 2600 гривень, з 1 грудня - 2684 гривні. Відповідно до вимог підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 Розділу IV Податкового кодексу України, неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2022 року складав 1240,50 грн. (2481 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 х на 50%), тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1240,50 грн. х 2 = 2481 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що установити з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб - 2684 гривні. Відповідно до вимог підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 Розділу IV Податкового кодексу України, неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2023 року складав 1342 грн. (2684 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 х на 50%), тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1342 грн. х2 = 2684 грн.

Згідно вироку Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 березня 2024 року у справі № 601/368/24 (провадження № 1-кп/601/86/2024) розмір заподіяної засудженою ОСОБА_4 шкоди Товаристу Червоного Хреста України в частині вчинення нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та 2 ст.190 КК України за епізодом від листопада 2022 року становить - 1170 грн., за епізодом від грудня 2022 року становить - 990 грн., за епізодом від січня 2023 року становить - 2340 грн., за епізодом від лютого 2023 року становить - 1350 грн., за епізодом від березня 2023 року становить - 2520 грн., за епізодом від травня 2023 року становить - 1063 грн. 44 коп., за епізодом від червня 2023 року становить - 1373 грн. 61 коп., за епізодом від липня 2023 року становить - 1329 грн. 30 коп., за епізодом від серпня 2023 року становить - 1373 грн. 61 коп., за епізодом від вересня 2023 року становить - 1373 грн. 61 коп., за епізодом від жовтня 2023 року становить - 1329 грн. 30 коп., тобто сума по даних епізодах не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з якого відповідно до Закону № 3886-ІХ та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність. Отже, має місце часткова декриміналізація діянь, передбачених даним вироком, а на засуджену ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024, тому, вказані протиправні дії ОСОБА_4 за перерахованими вище епізодами необхідно кваліфікувати у відповідності до Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З вироку Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 березня 2024 року у справі № 601/368/24 (провадження № 1-кп/601 /86/2024) вбачається, що розмір заподіяної засудженою ОСОБА_4 шкоди Товаристу Червоного Хреста України в частині вчинення нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та 2 ст.190 КК України за епізодом від квітня 2023 року становить - 2790 грн., що перевищує розмір 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 2023 рік - 2684 грн., вказане діяння не може бути визнано дрібною крадіжкою, а є кримінальним правопорушенням - злочином.

Представник органу пробації ОСОБА_6 в судовому засіданні подане клопотання підтримала та просила задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання.

Засуджена ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином.

Відповідно до ч.5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Вислухавши думку прокурора та представника пробації, вивчивши матеріали подання, суд вважає подання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 березня 2024 року, який набрав законної сили 11.04.2024, ОСОБА_4 засуджена за ч.1,2 ст. 190 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк до одного року та 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного основного покарання з випробувальним іспитовим строком на 1 рік, встановлені обов`язки передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом питань пробації.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі - Закон №3886-IX) від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, до ст.51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч.1 ст.51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч.2 ст.51 КУпАП.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Отже, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що відповідно станом на 2023 рік становить 2684 грн.

На підставі ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Верховний Суд в постанові від 7 жовтня 2024 року у справі №278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24) вказав, що Закон №3886-IX є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.2, 3 ст.74 КК України.

Згідно із п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, п.13 ч.1 ст.537 КПК.

Враховуючи викладене, на засуджену ОСОБА_4 поширюється дія Закону № 3886-ІХ, а отже остання підлягає звільненню від призначеного судом покарання у зв`язку з усуненням карності діяння, за яке її було засуджено.

Керуючись ст.5, 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Кременецького РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , від покарання призначеного вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 березня 2024 року у справі № 601/368/24 (провадження № 1-кп/601/86/2024) за ч.1 та 2 ст.190 КК України за епізодами від листопада 2022 року, від грудня 2022 року, від січня 2023 року, від лютого 2023 року, від березня 2023 року, від травня 2023 року, від червня 2023 року, від липня 2023 року, від серпня 2023 року, від вересня 2023 року та від жовтня 2023 року, на підставі частини 2 статті 74 КК України, у зв`язку із усуненням караності діяння.

Вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 березня 2024 року привести у відповідність до Кримінального кодексу України та вважати ОСОБА_4 засудженою за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України (за епізодом від квітня 2023 року стосовно потерпілого Товариства Червоного Хреста України) до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строком на 1 (один) рік. Згідно п.п.1, 2 ч.І, п.2 ч.З ст.76 КК України на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 06 листопада 2024 року.

Головуючий: