Справа 688/3145/24
№ 1-кп/688/228/24
Вирок

Іменем України

22 липня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Шепетівка кримінальне провадження №0000100 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хейлов Попельнянського району Житомирської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

Формулювання обвинувачення та стаття закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення

ОСОБА_4 в першій декаді червня 2017 року (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи поряд залізничної колії, яка розташована неподалік його будинку, що по АДРЕСА_1 , в кущових насадженнях знайшов поліетиленовий пакет, в середині якого знаходився сигнальний (стартовий) пістолет ««ПСШ 790», серії НОМЕР_1 , калібру 9 мм P.A. НОМЕР_2 , виробництва СП «Шмайсер» та сім пістолетних патронів калібру 9 мм P.A., що спорядженні еластичною кулею «ПС-9», після чого, діючи умисно, усвідомлюючи, що це є вогнепальна зброя та боєприпаси, а також суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, всупереч вимог п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України від 17.06.1993 року № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 9, 11, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №576, розділу II та III «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 року №622, забрав їх та переніс в будинок до місця свого проживання по АДРЕСА_2 , де став зберігати, тим самим вчинив незаконне придбання шляхом привласнення знайденого, носіння та зберігання вогнепальної зброї і боєприпасів без передбаченого законом дозволу, а в подальшому, на початку січня 2024 року, вирішив їх збути.

Реалізовуючи свій умисел, направлений на незаконний збут вогнепальної зброї та боєприпасів, 20 січня 2024 року о 14 год 19 хв ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу на придбання, носіння, зберігання та збут зброї і бойових припасів, маючи корисливий мотив та мету особистого незаконного збагачення, перебуваючи на території власного домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , вказаний вище пістолет та сім боєприпасів до нього, незаконно збув ОСОБА_6 (анкетні дані якого змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні») за грошові кошти в сумі 250 доларів США, що згідно курсу НБУ еквівалентно 9637,50 грн, які використав на власні потреби.

Отже, ОСОБА_4 , діючи умисно, всупереч вимог п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України від 17.06.1993 року № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 9, 11, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №576, розділу II та III «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 року №622, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, здійснив незаконне придбання шляхом привласнення знайденого, носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї і боєприпасів, а саме: сигнального (стартового) пістолету «ПСШ 790», серії НОМЕР_1 , калібру 9 мм P.A. НОМЕР_2 , виробництва СП «Шмайсер», АДРЕСА_3 , Україна, який є ненормативною вогнепальною зброєю, самозарядним гладкоствольним пістолетом, калібру 9 мм P.A. НОМЕР_2 , виготовленим шляхом переробки саморобним способом та семи пістолетних патронів калібру 9 мм P.A., що спорядженні еластичною кулею «ПС-9», в конструкцію яких внесені зміни, а саме - в кулю впресована металева кулька діаметром 4 мм., які належать до категорії боєприпасів.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне придбання, носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) і бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Відомості про укладену угоду

09 липня 2024 року прокурор Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України.

Сторони дійшли згоди щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 та призначення покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України зі звільненням від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Сторонами також узгоджено, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутні обставини, які обтяжують покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам закону і ухваленні вироку, положення закону, якими суд керувався

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно із ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, в тому числі кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (п.1). Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також підтримав угоду про визнання винуватості і просив її затвердити. Підтвердив, що укладення угоди є цілком добровільним, він розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також підтримав угоду про визнання винуватості ОСОБА_4 і просив її затвердити.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Прокурор також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилось у незаконному придбанні, носінні, зберіганні та збуті вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) і бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 293 КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

Відомості, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 293 КК України є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, пенсіонер, розлучений, за місцем проживання характеризується позитивно, під динамічним спостереженням у лікаря психіатра та лікаря нарколога не знаходиться, на обліку в органі пробації не перебуває.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують відповідно до ст. 67 КК України покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, особі обвинуваченого, є обґрунтованим та відповідає цілям покарання, узгоджені вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за ч. 1 ст. 293 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого в силу ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід не обирався, підстави для його обрання до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 368-371, 373-376, 474-475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09 липня 2024 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000100 від 17 січня 2024 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази: пістолет, який є ненормативною вогнепальною зброєю, самозарядним гладкоствольним пістолетом, калібру 9 мм P.A. НОМЕР_2 , виготовленим шляхом переробки саморобним способом сигнального (стартового) пістолету «ПСШ 790», серії НОМЕР_1 , калібру 9 мм P.A. Knall, виробництва СП «Шмайсер», АДРЕСА_3 , Україна; сім патронів, які є ненормативними боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, пістолетними патронами спорядженими еластичною кулею «ПС-9», калібру 9 мм P.A., виробництва СП «Шмайсер», Україна, в конструкцію яких внесені зміни, а саме в кулю пресована металева кулька діаметром 4 мм, що зберігаються в спеціальному сейфі для зберігання зброї та боєприпасів у черговій частині Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи зброї №СЕ-19/123-24/929-БЛ від 07 лютого 2024 року в сумі 3029 гривень 12 копійок, №СЕ-19/123-24/930-БЛ від 08 лютого 2024 року в сумі 3029 гривень 12 копійок, а всього 6058 (шість тисяч п`ятдесят вісім) гривень 24 копійки.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя: ОСОБА_7