Справа № 496/4518/22
Провадження № 1-кп/496/333/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка обвинувальний акт відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В. Дальник Одеського району Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, вдівця, працюючого водієм в ПП «Яна», зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 14.08.2021 року о 19:30 годині, керуючи автобусом «І-VAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи на маршруті « ІНФОРМАЦІЯ_2 », здійснював рух по смузі проїзної частини автодороги «Одеса - Київ», яка має по три смуги для руху транспортних засобів в кожному напрямку, зустрічні напрямки руху яких розділені суцільною лінією дорожньої розмітки, а смуги попутного напрямку руху розділені переривчастою лінією дорожньої розмітки, з боку м. Київ в напрямку м. Одеса, де на ділянці 441 км вказаної автодороги, з метою висадки та посадки пасажирів, здійснив зупинку біля розташованої там автобусної зупинки. Після здійснення посадки та висадки пасажирів водій ОСОБА_5 , керуючи автобусом «І-VAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 30 км/год, почав здійснювати маневр перестроювання з смуги розгону у крайню праву смугу для руху у напрямку м. Одеса, та не змінюючи напрямок руху, не переконавшись в безпеці запланованого маневру, а саме у відсутності транспортних засобів, які рухаються у попутному напрямку позаду нього, продовжив виконання маневру перестроювання у напрямку крайньої лівої смуги для руху, при цьому маючи реальну і об`єктивну можливість, уважним не був, постійно не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого відповідно не відреагував на її зміну, діючи з необережності та в порушення вимог п.п. 1.5., 2.3.6)., 10.1., 10.3. «Правила дорожнього руху» України, не переконався в безпеці свого маневру, не надав перевагу у русі транспортному засобу рухомому у попутному з ним напрямку по крайній лівій смузі для руху, не врахував дорожню обстановку, дорожні умови та свої практичні навички керування транспортними засобами, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, а проявляючи кримінальну протиправну необережність, продовжуючи рух із вищевказаною швидкістю, на ділянці автодороги «Одеса - Київ», розташованій на 441 км + 197м Одеського району Одеської області, при здійснені виїзду на крайню ліву смугу для руху, допустив зіткнення задньою лівою частиною кузова керованого ним автобуса «І-VAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 з передньою частиною легкового автомобіля «Hyundai Accent» реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті чого тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості отримав пасажир автомобіля «Hyundai Accent» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 .

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника та пояснив, що йому відомі наслідки закриття кримінального провадження, а саме з не реабілітуючи підстав.

У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 до судового засідання не з`явились, а від представника потерпілого надійшла до суду заява, в якій він просив розгляд справи проводити у відсутність його та потерпілого.

Заслухавши обвинуваченого та його захисника, приймаючи до уваги думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкція ч. 1 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Тобто ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Кримінальне правопорушення у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 було вчинено 14.08.2021 року, тобто з вказаної дати минуло понад 3 роки.

Згідно ч. 1 ст. 44 КПК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

П. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ч. 1 ст. 285 КПК України зазначає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Ч. 3 ст. 288 КПК України передбачає, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи те, що з дня вчинення ОСОБА_5 злочину невеликої тяжкості, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України сплило понад три роки, обвинувачений наполягає на закритті кримінального провадження відносно нього, а тому суд вважає можливим клопотання захисника обвинуваченого задовольнити та відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України.

По справі потерпілим ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов до ПП «Яна» про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням злочину, який ухвалою суду від 02 лютого 2023 року було прийнято до розгляду разом з даним кримінальним провадженням.

Статтею 129 КПК України передбачено вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні, відповідно до якої:

Ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

У разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові.

У разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

16 серпня 2021 р. Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 644/7193/17 вказав, що у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК та закриття кримінального провадження цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті та може бути розглянутий у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вимоги ст. 129 КПК України, позицію Верховного Суду, цивільний позов ОСОБА_6 до ПП « ОСОБА_8 » про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням злочину підлягає залишенню без розгляду.

Залишаючи позов без розгляду суд вважає за необхідне роз`яснити потерпілому, що залишення цивільного позову без розгляду у кримінальному проваджені не позбавляє можливості особи звернутися до суду за захистом свого права в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

По справі понесені витрати на проведення експертиз у загальному розмірі на суму 13968 грн 98 к.

У зв`язку із тим, що провадження у справі закривається, а тому суд вважає необхідним витрати на проведення експертизи віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 124, 129, 284 - 286, 288, 372, 376 КПК України, ст. ст. 12, 44, 49, 286 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ПП «Яна» про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням злочину залишити без розгляду.

Витрати на залучення експертів на загальну суму 13968 грн 98 к. віднести за рахунок держави.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд.

Суддя ОСОБА_1