Номер провадження 11-сс/816/532/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
УХВАЛА

Іменем України

07 листопада 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 592/15778/24 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.09.2024 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту,

установила:

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки висновки слідчого судді про недоведеність ризиків є необґрунтованими, підозрюваний обізнаний про місце проживання потерпілого та одного свідка і може спробувати чинити на них тиск, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, ніде не працює, тому запобіжний захід у виді домашнього арешту не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_8

25.09.2024 до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням, погодженим із прокурором Окружної прокуратури м. Суми, звернувся слідчий СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 186 КК.

23.09.2024 до ЄРДР за № 0002902 були внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 186 КК, ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК, а 24.09.2024 йому було вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень.

Зважаючи, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому слідчий просив застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.09.2024 клопотання слідчого задоволене частково і до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 19:00 до 07:00 ранку наступного дня та покладенням обов`язків, передбачених п. 5 ст. 194 КПК. Своє рішення слідчий суддя суду першої інстанції умотивував тим, що підозра і ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК є обґрунтованими, а ризики, передбачені п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, визнані недоведеними, внаслідок чого можливо запобігти установленому ризику шляхом застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду, учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, від прокурора ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 надійшли заяви про розгляд апеляційної скарги у їх відсутність і відсутність підозрюваного ОСОБА_8 , який особисто будь-яких клопотань до суду апеляційної інстанції не подавав, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд без участі сторін провадження, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК), а згідно ст. 177 КПК підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті, тобто: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК (ч. 1 ст. 183 КПК).

Задовольняючи частково клопотання слідчого і постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний час доби, слідча суддя суду першої інстанції дійшла правильного висновку, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється, в тому числі, у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, але забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків можливе при знаходженні його під домашнім арештом, що в повній мірі запобігатиме спробам його переховування від слідчого, прокурора та суду. При цьому тримання підозрюваного під вартою не буде виправданим в цьому кримінальному провадженні, що відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, належним чином умотивовано і ґрунтується на вимогах КПК.

Так, при вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчим суддею суду першої інстанції в повній мірі враховані всі суттєві обставини кримінального провадження, як того і вимагають положення кримінального процесуального закону, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому правопорушень за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 186 КК, що підтверджується протоколами допиту потерпілого, свідків, огляду предметів, а також наявністю ризику переховування від органів досудового розслідування, суду, на які вказував слідчий у своєму клопотанні.

Є вірними і мотиви прийнятого слідчим суддею рішення про недоведеність інших ризиків, а саме, незаконного впливу на потерпілого, свідків в даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б об`єктивно свідчили про можливість вчинення ОСОБА_8 яких-небудь відповідних реальних дій, а тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині є необґрунтованими та не заслуговують на увагу.

Слідчим суддею суду першої інстанції згідно ч. 1 ст. 178 КПК у повній мірі було взято до уваги тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_8 підозрюється, а також встановлене кримінальним законом покарання за ці кримінальні правопорушення.

Враховуючи фактичні обставини кримінального провадження і мотиви клопотання слідчого, колегія суддів приходить до переконання, що підозрюваний у даній конкретній ситуації в силу свого сімейного статусу, поведінки під час провадження тощо не має реальної можливості переховуватися від розслідування та правосуддя, що дає підставу очікувати, що цей ризик не справдиться, а однієї лише «інформації» у клопотанні слідчого про це явно недостатньо для тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2009 у справі «Олександр Макаров проти Росії» (Aleksandr Makarov v. Russia), заява № 15217/07). Питанню суворості покарання також не може надаватися надмірне (вирішальне) значення, оскільки потреба позбавлення волі підозрюваного не підлягає оцінюванню з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (рішення ЄСПЛ від 01.06.2006 у справі «Мамедова проти Росії» (Mamedova v. Russia), заява № 7064/05), та повинна враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує застосування такого запобіжного заходу. При цьому необхідно враховувати характер підозрюваного, його моральні якості, наявні кошти (матеріальне становище), зв`язки з державою, у якій його переслідують за законом, і його міжнародні контакти, його заяви щодо прагнення виїхати на постійне місце проживання за кордон, наявність у нього кількох паспортів; наявність даних про те, що підозрюваний раніше ухилявся від розслідування і суду, тощо.

Колегія суддів не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги прокурора про те, що жоден більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе запобігти встановленим слідчим суддею ризикам, оскільки у клопотанні про застосування запобіжного заходу не зазначено, а під час його розгляду як в суді першої інстанції, так і при перегляді постановленого за результатами його розгляду рішення слідчого судді в апеляційному суді, не було встановлено того, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, які б про це свідчили.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками слідчої судді про можливість запобігання встановленому ризику шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту із покладенням на нього певних, визначених кримінальним процесуальним законом обов`язків (ч. 5 ст. 194 КПК), оскільки тримання під вартою для суду повинно розглядатися як винятковий захід, який ніколи не повинен бути обов`язковим і використовуватися для цілей покарання (п. 1 Рекомендації R (80) 11 Комітету Міністрів Ради Європи щодо досудового ув`язнення).

Ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга прокурора без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.09.2024 відносно ОСОБА_11 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4