Справа № 461/5849/24
Провадження № 1-кс/461/5312/24
04.09.2024 року. м. Львів.
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2
підозрюваного ОСОБА_4
Слідчий клопотання обгрунтовує наступним. У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел з корисливих мотивів на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань шляхом здійснення підпалу транспортних засобів, які мають характерні ознаки належності до Збройних Сил України чи інших військових формувань.
Так, ОСОБА_4 08.07.2024 близько о 14 год 00 хв, перебуваючи у громадському транспорті, а саме у тролейбусі № 25, що рухався у м. Львові по вул. Стрийській в бік вул. І.Франка, в особистому мобільному телефоні марки «Iphone 13» чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , а саме в месенджері «Telegram», зареєстрованому на його особистий номер телефону НОМЕР_3 , в чат-групі під назвою «Verefy Sell &buy» побачив повідомлення від невстановленого на даному етапі досудового розслідування користувача з пропозицією заробити грошові кошти.
Написавши вказаному користувачу про прийняття пропозиції, ОСОБА_4 отримав смс-повідомлення з вказівкою перейти на інший аккаунт для подальшого спілкування та отримання завдань.
Близько 15 год 30 хв ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, перейшов на свій інший аккаунт « ІНФОРМАЦІЯ_2 », повторно написав невстановленому на даному етапі досудового розслідування користувачу смс-повідомлення, в якому повторно підтвердив свій намір на вчинення певних дій з метою заробітку грошових коштів. Після цього на його вищезазначений аккаунт в меcенджері «Telegram» надійшло смс-повідомлення щодо роботи, яка полягала у підпалюванні автомобілів з ознаками приналежності до Збройних Сил України чи інших військових формувань, за що передбачена винагорода в сумі 3000 (три) тисячі доларів США на криптогаманець.
Вказану пропозицію заробітку ОСОБА_4 прийняв та 08.07.2024 о 16 год 00 хв, маючи злочинний умисел з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою, із невстановленими під час досудового розслідування особами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, переслідуючи прямий умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вирушив на громадському транспорті автобусі № НОМЕР_4 до ТВК «Південний», що по АДРЕСА_1 з метою пошуку та відеофіксації транспортних засобів, які мають характерні ознаки належності до Збройних Сил України чи інших військових формувань з метою подальшого їх знищення шляхом підпалу.
Однак, прибувши до ТВК «Південний», ОСОБА_4 пішов до розташованого неподалік, а саме по АДРЕСА_2 , де з метою придбання розпалювача для вогню зайшов у супермаркет «Сільпо». Сфотографувавши наявні на вітрині розпалювачі для вогню, останній за допомогою месенджера «Telegram» надіслав фото невстановленій на даному етапі досудового розслідування особі, яка попередньо запропонувала заробити кошти шляхом підпалу автомобілів ЗСУ чи інших військових формувань.
Не отримавши погодження від вказаної особи на придбання розпалювача, наявного у супермаркеті «Сільпо», ОСОБА_4 вийшов з ТЦ «ВАМ», зустрівся зі своїм знайомим - ОСОБА_8 , з яким пішли до МДБГ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: м. Львів, вул. Щирецька, 7, де приблизно о 17 год. 00 хв вибрали 1 л керосину та 1 л розпалювача, за які ОСОБА_4 розрахувався на касі самообслуговування своєю іменною карткою «ПриватБанк» за допомогою ApplePay.
З метою конспірації своєї майбутньої протиправної діяльності ОСОБА_4 залишив придбаний керосин та розпалювач у скриньці для тимчасового зберігання речей у вищезгаданому супермаркеті «Сільпо» та пішов у подвір`я будинку АДРЕСА_3 з метою пошуку відповідного автомобіля для подальшого його знищення шляхом підпалу.
Виявивши автомобіль марки «Mitsubishi Pajero Sport» зеленого кольору, без номерних знаків, який належить військовослужбовцю в/ч НОМЕР_5 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та був запаркований за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , розуміючи належність вказаного транспортного засобу до ЗСУ чи інших військових формувань, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переслідуючи прямий умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, здійснив відеофіксацію вказаного транспортного засобу, після чого за допомогою меcенджера «Telegram» надіслав відеозапис невстановленій на даному етапі досудового розслідування особі.
Після погодження обраного автомобіля з контактною особою, ОСОБА_4 з метою підготовки до вчинення злочину, зібрав вдома необхідні речі (одяг), забрав зі скриньки тимчасового зберігання в супермаркеті «Сільпо» 1 л керосину та 1 л розпалювача, та приблизно о 22 год 00 хв попрямував до місця знаходження автомобіля з метою попереднього огляду території та вибору вдалого часу для підпалу.
За попередньо наданими контактною особою інструкціями, о 23 год 40 хв ОСОБА_4 , усвідомлюючи належність транспортного засобу марки «Mitsubishi Pajero Sport» зеленого кольору, без номерних знаків до підрозділів ЗСУ чи інших військових формувань та протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків в особливий період, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, вилив легкозаймисту суміш на капот та вітрове скло автомобіля «Mitsubishi Pajero Sport» зеленого кольору, без номерних знаків, який належить військовослужбовцю в/ч НОМЕР_5 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та був запаркований біля будинку АДРЕСА_3 , залишивши ємкості від рідин на капоті, здійснив підвал власною запальничкою, після чого здійснив відеофіксацію пожежі з метою подальшого підтвердження контактній особі факту виконаної роботи.
Надіславши відеозапис невстановленій на даному етапі досудового розслідування особі, ОСОБА_4 попрямував до ліцею АДРЕСА_4 , на території якого, з метою конспірації, перевдягнувся в інший одяг, окрім взуття, та побіг у напрямку вулиці Любінської. При цьому ОСОБА_4 за допомогою месенджера «Telegram» постійно спілкувався з невстановленою на даному етапі досудового розслідування особою, який в ході спілкування перерахував на особистий криптогаманець «Binance» ОСОБА_4 криптовалюту біткоїн в еквіваленті 1000 USDT.
Крім того, приблизно о 03 год 00 хв 09.07.2024 невстановлена на даному етапі досудового розслідування особа, додатково перерахував на особистий криптогаманець «Binance» ОСОБА_4 криптовалюту біткоїн в еквіваленті 500 USDT та при цьому в ході спілкування повідомив, що він є представником спецслужб рф.
Надалі, 09.07.2024, на виконання попереднього злочинного умислу, з корисливих мотивів, спрямованого на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань шляхом здійснення підпалу транспортних засобів, які мають характерні ознаки належності до Збройних Сил України чи інших військових формувань, ОСОБА_4 , діючи повторно для досягнення злочинної мети, повідомив громадянину України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про можливість заробітку шляхом підпалу автомобілів, які мають ознаки приналежності до Збройних сил України чи інших військових формувань, на що останній погодився.
Після цього ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із невстановленою під час досудового розслідування особою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, переслідуючи прямий умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, поїхали на вулицю Широку у м. Львові з метою пошуку автомобіля, який має ознаки приналежності до Збройних сил України чи інших військових формувань для подальшого підпалу.
Побачивши автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_6 , з емблемою на задньому склі Національної гвардії України у вигляді червоного хреста, припаркований за адресою: АДРЕСА_5 ,
ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи належність вказаного автомобіля саме до підрозділів ЗСУ чи інших військових формувань, та реалізовуючи єдиний злочинний намір, спрямований на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, з метою подальшого підпалу зняли відео розташування та вигляду автомобіля JEEP GRAND CHEROKEE, д.н.з. НОМЕР_6 , та надіслали за допомогою меcенджера «Telegram» невстановленій на даному етапі досудового розслідування особі для погодження підпалу.
Діючи повторно, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію єдиного злочинного наміру, спрямованого на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, виявили автомобіль синього кольору марки VOLKSWAGEN CRAFTER з номерним знаком НОМЕР_7 (тимчасовий д.н.з. НОМЕР_8 ), що був припаркований за адресою: АДРЕСА_5 , який мав відповідні наліпки та емблеми благодійних фондів та організацій, а також інших військових формувань, здійснили аналогічну відеофіксацію розташування та вигляду вказаного автомобіля та за допомогою месенджера «Telegram» надіслали невстановленій на даному етапі досудового розслідування особі для погодження підпалу.
Отримавши погодження на підпал вказаних автомобілів, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на виконання спільного злочинного умислу придбали в супермаркеті «Сільпо» ТЦ «ВАМ», що по вул. Широкій, розпалювачі фірм «Жарков» та «Своя Лінія», розрахувавшись при цьому банківською карткою «А-Банк» ОСОБА_7 за допомогою GooglePay на загальну суму приблизно 780 грн, та приблизно о 23 год 15 хв пішли оглядати вулицю на наявність людей біля вказаних автомобілів.
Близько 00 год 30 хв 10.07.2024 ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 , усвідомлюючи належність вищеописаних автомобілів до підрозділів Збройних Сил України чи інших військових формувань та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переслідуючи прямий умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України чи інших військових формувань в особливий період, вилили розпалювачі на капот автомобіля JEEP GRAND CHEROKEE сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_6 , після чого ОСОБА_4 своєю власною запальничкою підпалив вказаний автомобіль.
Відразу після цього, о 00 год 40 хв 10.07.2024 ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вилили розпалювачі на капот автомобіля VOLKSWAGEN CRAFTER з номерним знаком НОМЕР_7 (тимчасовий д.н.з. НОМЕР_8 ), та ОСОБА_7 своєю власною запальничкою підпалив вказаний автомобіль.
При цьому, підпали вищевказаних автомобілів, відповідно до отриманого завдання, ОСОБА_4 зафіксував шляхом відеозйомки на власний мобільний телефон та надіслав відповідні відеофайли невстановленій на даному етапі досудового розслідування особі, ймовірно представнику спецслужб рф.
10 липня 2024 року, ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період та за попередньою змовою групою осіб.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11.07.2024 застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 08.09.2024 з утриманням останнього у Львівській установі виконання покарань №19, без можливості внесення застави.
Слідчий вказує, що двомісячний строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні закінчується 08.09.2024, однак завершити досудове розслідування до вказаної дати неможливо, оскільки необхідно забезпечити повноту встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та причин, що сприяли цьому, у зв`язку з чим необхідно провести наступні слідчі та процесуальні дії:
1) одержати висновки експертиз нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів 3 шт.;
2) одержати висновки автотоварознавчих експертиз 3 шт.;
3) одержати висновки молекулярно-генетичних експертиз 7 шт.;
4) провести тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, в АТ КБ «Приватбанк» та в АТ «А-Банк»;
5) провести тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до документів, які перебувають у провайдерів телекомунікацій, про зв`язок ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання, тощо;
6) отримати відповіді з установ та організацій на запит слідчого в порядку
7) завершити виконання та одержати матеріали виконаних доручень, наданих оперативним підрозділам щодо проведення слідчих (розшукових) дій;
8) слідчим шляхом дослідити всі епізоди кримінальних правопорушень, що розслідуються в рамках даного кримінального провадження, та можливу причетність до них ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ;
9) з урахуванням здобутих доказів вирішити питання щодо наявності підстав для зміни раніше повідомлених ОСОБА_4 та ОСОБА_7 підозр та повідомлення про нову підозру;
10) виконати вимоги ст. ст. 290, 291 КПК України, з наданням достатнього часу стороні захисту для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, що, враховуючи значний обсяг матеріалів кримінального провадження, займе тривалий період часу;
11) провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, пов`язані із закінченням досудового розслідування.
Оцінюючи особу підозрюваного та обставини вчинення тяжкого кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, орган досудового розслідування приходить до переконання в тому, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому є підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Тому просить клопотання задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні просили задовольнити подане клопотання. Надали пояснення аналогічні викладеним у клопотанні.
Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив. Зазначив, що клопотання є необгрунтоване. Ризики, зазначені у клопотанні, є недоведеними та відсутніми. Підозрюваний позитивно характеризується, має високі досягнення в спорті, раніше не судимий. Тому просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію захисника.
Заслухавши думку прокурора щодо поданого клопотання, позицію захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відповідає вимогам ст. 199 КПК України.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Встановлено, що 10 липня 2024 року, ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період та за попередньою змовою групою осіб.
При цьому, поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які на даний час в ході судового розгляду судом не досліджено, зокрема:
1. Повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 10.07.2024;
2. Повідомленням про підозру ОСОБА_7 від 10.07.2024;
3. Протоколом допиту неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 від 10.07.2024;
4. Протоколом затримання ОСОБА_4 від 10.07.24;
5. Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 10.07.24;
6. Протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_4 від 10.07.24;
8. Протоколом огляду місця події від 09.07.2024;
9. Поясненням потерпілого ОСОБА_9 ;
10. Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 09.07.24;
11. Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 10.07.24.;
12. Протоколом огляду мобільного телефона свідка ОСОБА_8 від 10.07.24;
14. Протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу дію від 10.07.24;
15. Протоколом огляду місця події від 10.07.2024;
16. Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 10.07.24;
17. Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10.07.24;
19. Протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу дію від 10.07.24;
20. Рапортом від 10.07.24;
21. Протоколом огляду місця події від 10.07.2024;
22. Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 10.07.24;
23. Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 10.07.24;
24. Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 10.07.24;
25. Протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 10.07.24.;
26. Протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 10.07.24.
Таким чином, ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.
Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 . Питання щодо наявності чи відсутності в діях підозрюваного складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11.07.2024 року застосувано до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на строк до 08.09.2024 року, без визначення розміру застави.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 08.09.2024 року, однак по даному кримінальному провадженню завершити досудове розслідування у зазначений термін не представляється можливим, у зв`язку з необхідністю завершення та проведення додаткових слідчих (розшукових) та процесуальних дій, результати яких матимуть доказове значення у кримінальному провадженні, а саме:
1) одержати висновки експертиз нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів 3 шт.;
2) одержати висновки автотоварознавчих експертиз 3 шт.;
3) одержати висновки молекулярно-генетичних експертиз 7 шт.;
4) провести тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, в АТ КБ «Приватбанк» та в АТ «А-Банк»;
5) провести тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до документів, які перебувають у провайдерів телекомунікацій, про зв`язок ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання, тощо;
6) отримати відповіді з установ та організацій на запит слідчого в порядку
7) завершити виконання та одержати матеріали виконаних доручень, наданих оперативним підрозділам щодо проведення слідчих (розшукових) дій;
8) слідчим шляхом дослідити всі епізоди кримінальних правопорушень, що розслідуються в рамках даного кримінального провадження, та можливу причетність до них ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ;
9) з урахуванням здобутих доказів вирішити питання щодо наявності підстав для зміни раніше повідомлених ОСОБА_4 та ОСОБА_7 підозр та повідомлення про нову підозру;
10) виконати вимоги ст. ст. 290, 291 КПК України, з наданням достатнього часу стороні захисту для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, що, враховуючи значний обсяг матеріалів кримінального провадження, займе тривалий період часу;
11) провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, пов`язані із закінченням досудового розслідування.
Вказані слідчі та процесуальні дії у вищезазначеному кримінальному провадженні не були закінчені в розумні строки у зв`язку із специфікою, рівнем складності, тривалістю проведення призначених у даному кримінальному провадженні експертиз, особливої складності кримінального провадження та інших об`єктивних причин.
Результати проведення даних слідчих і процесуальних дій мають важливе значення для повноти встановлення обставин вчинення злочину та причин, що сприяли цьому.
Враховуючи, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 завершується, існує необхідність у продовженні вищевказаного строку, оскільки громадянин ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, а також продовжують існувати ризики, що стали підставою застосування до нього такого запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею у кримінальному провадженні встановлено наступне:
- наявні докази, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення є вагомими, належними, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку;
- у разі визнання винуватим, ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від від п`яти до восьми років, вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, є підстави вважати що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які слугували підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є актуальними та не відпали.
Слідчим доведено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, слідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії», зокрема те, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів.
Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»).
Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), підтверджується тим, що що у разі визнання винуватим ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинені ним діяння, може спонукати останнього, перебуваючи на волі, ухилитися (змінити місце проживання, у т.ч. шляхом виїзду за кордон, тощо) від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання. Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі.
Водночас, відповідно по п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що на даний час у ході розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, а також осіб, які, можливо, причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення.
Ураховуючи вищевикладене, у випадку обрання стосовно ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, останній може спілкуватися з невстановленими зазначеними вище особами з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності та зможе надавати останнім допомогу у переховуванні від органу досудового розслідування.
Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, виражається у тому, що отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_4 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних даних свідків, потерпілих, які надали та можуть у подальшому надати органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього та інших невстановлених осіб, у зв`язку з чим останній, перебуваючи на волі, матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз, у тому числі із застосуванням насильства з метою зміни або відмови їх від показів.
Крім цього, кримінальне правопорушення, вчинене підозрюваним, здійснювалося із залученням інших осіб, які наразі встановлюються органом досудового розслідування для подальшого проведення слідчих дій за їх участю, а тому у випадку обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, призведе до конспірації злочинної діяльності шляхом надання порад та вказівок стосовно завуальованого спілкування в телефонних розмовах з використанням маршрутизаторів (інтернет-роутерів) та месенджерів на базі соціальних мереж, які неможливо відслідкувати гласними чи негласними засобами контролю. Про вказаний факт свідчать неодноразові факти спілкування останнього саме за допомогою інтернет- месенджерів із іншими особами з метою конспірації своїх дій.
Разом із тим, згідно із п. 51 вказаного вище рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини слідує, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.
Окрім цього, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному не суперечить вимогам ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», вказаним у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.10.2014 у справі «Чанєв проти України», оскільки в матеріалах справи існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів у відношенні до обвинуваченого чи зменшення ризиків заявлених прокурором на даний не встановлено.
Згідно ст. 183 КПК України заборон щодо застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.
Суд вважає, що існують обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, про достатність підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні. Тому, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на учасників кримінального провадження.
Підозрюваний, ІНФОРМАЦІЯ_1 , позитивно характеризується, раніше не судимий. При цьому, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення та суспільну небезпеку кримінального правопорушення, наявність вищевказаних ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, приходжу до висновку про необхідність продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.
Обмеження конституційних прав підозрюваного є виправданим, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, наявність у кримінальному провадженні ознак справжнього реального інтересу, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, на думку суду, ОСОБА_4 не слід визначати альтернативний запобіжний захід заставу. Саме такий запобіжний захід як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органу досудового розслідування та суду.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, та підозрюваному слід продовжити строк тримання під вартою.
Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.
Відповідно до клопотання ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України. Тому, суд вважає за необхідне не визначати ОСОБА_4 заставу.
Керуючись ст.ст. 369, 376 КПК України, слідчий суддя
Продовжити підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 02.11.2024 року, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)», без визначення розміру застави.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на т.в.о. начальника 2-го відділення слідчий в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області майора юстиції ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1