печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2731/24-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю:

заявника - обвинуваченого ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від розгляду судового провадження № 757/2731/24-к за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України у кримінальному провадженні №0000658 від 18.08.2023,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження судді ОСОБА_1 надійшла заява ОСОБА_3 про відвід судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від розгляду судового провадження № 757/2731/24-к за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України у кримінальному провадженні №0000658 від 18.08.2023.

Заява вмотивована тим, що суддя ОСОБА_5 не може приймати участь у розгляді кримінального провадження, оскільки, на думку заявника, суддя постановила безпідставну ухвалу про привід.

Відтак,у заявника -обвинуваченого немає довіри до судді ОСОБА_5 .

Заявник- обвинувачений в судовому засіданні заяву про відвід підтримав та просив задовольнити. Окрім цього, зазначив, що головуючий суддя ОСОБА_5 незаконно відмовила у відводі прокурора. Також дана справа відносно нього, на його думку, є підроблена.

Захисник обвинуваченого поклався на розсуд суду щодо відводу.

Суддя ОСОБА_5 та прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином.

На основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті заяви у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши заявлений відвід судді, заслухавши думку обвинуваченого та адвоката, дослідивши матеріали провадження, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до наступного висновку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст.ст. 75, 76 КПК України.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, а саме частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

У заяві про відвід заявник вказав, що суддя підлягає відводу, у зв`язку з тим, що суддя безпідставно постановила ухвалу про привід.

Проте, дані доводи суддя не приймає до уваги та вважає їх безпідставним, з огляду на наступне.

Статтею 75 КПК України визначено, обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Проте, всупереч вказаному, заявником не наведено будь - яких доводів, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді ОСОБА_5 від розгляду судового провадження № 757/2731/24-к за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України у кримінальному провадженні №0000658 від 18.08.2023, які б узгоджувалися з приписами ст. 75, 76 КПК України, а тому суддя приходить до висновку, що таких немає.

Разом з цим, під час судового розгляду даної заяви за наданими матеріали також не встановлено наявність певної особистої заінтересованості судді, певних її прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін при розгляді заяви про відвід.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки ,що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Таким чином, суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін, не доведено обґрунтованості заявленого відводу та не доведено упередженості судді ОСОБА_5 , що унеможливлювало б постановлення нею об`єктивного судового рішення.

Окрім цього, суд критично відноситься до заявлених підстав відводу та розцінює поведінку обвинуваченого, яка спрямована на затягування розгляду судового провадження.

Враховуючи викладене вважаю, що підстави, згідно із правилами КПК України, для відводу судді відсутні.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 309 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від розгляду судового провадження № 757/2731/24-к за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України у кримінальному провадженні №0000658 від 18.08.2023 - відмовити.

Ухвала судді оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6