Провадження № 1-кп/947/1041/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2024 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в місті Одесі у відкритому судовому засіданні судовий розгляд у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000799 від 28.06.2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

28 червня 2024 року приблизно о 12 годині 53 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину «Таврія В», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на касовій зоні побачив мобільний телефон марки «iPhone» моделі «14 Pro Max» фіолетового кольору в чохлі синього кольору з ІМЕІ НОМЕР_1 , котрий належить ОСОБА_5 , та в цей час, у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (на час кримінального правопорушення дію якого продовжено в установленому Законом порядку), усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити реалізації його злочинного умислу, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон марки «iPhone» моделі «14 Pro Max» фіолетового кольору в чохлі синього кольору з ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 52 946 гривень 00 копійок

Після чого, з метою недопущення можливості його викриття, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши майнову шкоду потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 52 946 гривень 00 копійок.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєного ним злочину, фактичні обставини справи не оспорювала та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: дати, час, місця вчинення інкримінованому йому злочину, майно яким він заволодів, правову кваліфікацію своїх діянь. У скоєному щиро кається, та просив суворо його не карати.

Крім того, обвинувачений в судовому засіданні зазначив, що з матеріалами кримінального провадження він знайомий в повному обсязі, жодних зауважень до зібраних доказів він не має та вважає за непотрібним досліджувати всі докази.

Крім пояснень обвинуваченого, судом було досліджено характеризуючий матеріал щодо ОСОБА_3 , яким підтверджено, що обвинувачений раніше не судимий.

Відповідно до досудової доповіді, підготовленої Київським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства та окремих осіб оцінюється також як високий, виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високого рівня небезпеки для суспільства.

Даючи юридичну оцінку дослідженим в судовому провадженні доказам, суд вважає їх допустимими, належними та достовірними.

Інші докази відповідно до ч.3 ст.349 КПК України при судовому розгляді не досліджувались, так як за згодою учасників судового провадження визнано недоцільним дослідження інших доказів, так як фактичні обставини ніким не оскаржуються та відсутні сумніви відносно позиції обвинуваченого та інших учасників судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого в умовах воєнного стану, та обвинувачений дійсно винен в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При призначенні покарання, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для його виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у скоєному.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст.67 КК України, судом не встановлені.

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, те, що обвинувачений не має місця роботи та не отримує дохід, і вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся у скоєному, що в силу ст.66 КК України визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання, тому суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Постановою слідчого від 28.06.2024 року речовим доказом у кримінальному провадженні визнано мобільний телефон марки «iPhone» моделі «14 Pro Max» фіолетового кольору в чохлі синього кольору з ІМЕІ НОМЕР_1 , який передано власнику на зберігання.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходячи з положень ст.100 КПК України вважає необхідним речовий доказ по справі мобільний телефон марки «iPhone» моделі «14 Pro Max» фіолетового кольору в чохлі синього кольору з ІМЕІ НОМЕР_1 , після набрання вироком законної сили вважати повернутим власнику.

Арешт на майно не накладався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст.ст.370, 371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,винним за ч.4 ст.185 КК України і на підставі цього закону призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.1, п.2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,не застосовувався.

Речовий доказ по справі мобільний телефон марки «iPhone» моделі «14 Pro Max» фіолетового кольору в чохлі синього кольору з ІМЕІ НОМЕР_1 , після набрання вироком законної сили вважати повернутим власнику.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1