Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6989/24
Номер провадження 1-кс/711/1826/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисників - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС - криміналіста СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000224, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.263 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ, Одеської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, командира військової частини НОМЕР_1 , маючого на утриманні дружину, яка є інвалідом 2 групи, є учасником бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу вимог ст.88 КК України, раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в ОВС - криміналіст СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженого прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000224, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.263 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді командира вказаної військової частини, у військовому званні «підполковник», в порушення вимог ст.68 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 31, 32, 49, 58, 101, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього, зокрема, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників), піклуватися про підлеглих, дбати про здоров`я підлеглих, вживати необхідних заходів до його зміцнення, бути ввічливим і справедливим у ставленні до підлеглих, не принижувати їх честі і гідності, постійно виховувати підлеглих у дусі гуманізму та людяності, спираючись при цьому на загальновизнані принципи міжнародного права, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, 12.06.2024 близько 22 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні кімнати відпочинку особового складу військової частини НОМЕР_1 на третьому поверсі Черкаського обласного дитячого кардіоревматологічного санаторію « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де тимчасово дислокувався особовий склад вказаної військової частини, в тому числі, тимчасово проживав солдат ОСОБА_9 , який проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді кухара їдальні взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклого неприязного ставлення до останнього, викликаного станом алкогольного сп`яніння потерпілого, в момент, коли потерпілий спав на ліжку, тобто, перебував в безпорадному стані, наніс ОСОБА_9 невстановленим під час досудового розслідування предметом множинні удари по голові, тулубу та кінцівках, внаслідок спричинив останньому тілесні ушкодження від яких настала смерть останнього.

13.06.2024 ОСОБА_5 затриманий в порядку п.2 ч.1 ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, фактичний час затримання 18 год. 48 хв.

14.06.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

15.06.2024 слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів, тобто до 11.08.2024.

У подальшому, 07.08.2024 слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_5 до 14.09.2024 включно.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-даними протоколів огляду місця події від 13.06.2024;

-даними протоколу затримання ОСОБА_5 від 13.06.2024;

-даними лікарського свідоцтва про смерть від 13.06.2024;

-показаннями свідка ОСОБА_10 від 13.06.2024 та від 02.07.2024;

-даними протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 13.06.2024;

-показаннями свідка ОСОБА_11 від 18.06.2024;

-показаннями свідка ОСОБА_12 від 21.06.2024;

-показаннями свідка ОСОБА_13 від 18.06.2024;

-показаннями свідка ОСОБА_14 від 13.06.2024;

-показаннями свідка ОСОБА_15 від 19.07.2024;

-показаннями свідка ОСОБА_16 від 23.07.2024;

-показаннями потерпілого ОСОБА_17 від 11.07.2024;

-даними висновку експерта № 05-1-08/293 від 12.07.2024;

-даними висновку експерта № 05-1-08/292 від 12.07.2024;

-показаннями свідка ОСОБА_18 від 26.07.2024;

-показаннями свідка ОСОБА_19 від 06.08.2024;

-показаннями свідка ОСОБА_20 від 08.08.2024;

-показаннями свідка ОСОБА_21 від 08.08.2024;

-показаннями свідка ОСОБА_22 від 08.08.2024;

-показаннями свідка ОСОБА_23 від 13.08.2024;

-показаннями свідка ОСОБА_24 від 13.08.2024;

-даними висновку експерта № 05-9-10/236 від 26.08.2024.

-іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Вказані матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Разом з цим, завершити досудове розслідування даного кримінального провадження до 14.09.2024 неможливо, оскільки з метою повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судових молекулярно-генетичних експертиз, психологічних експертиз із застосуванням поліграфу, призначити додаткову судову медичну експертизу, за результатами отриманих експертиз провести одночасні допити зі свідками з метою усунення протиріч в їх показаннях.

У зв`язку з цим, 05.09.2024 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000224 від 13.06.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України продовжено до п`яти місяців, тобто до 14 листопада 2024 року.

Враховуючи викладене, на даний час в ході досудового розслідування виникла необхідність у продовженні строків тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою.

Оцінюючи особу підозрюваного та обставини вчинення тяжкого кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, орган досудового розслідування приходить до переконання, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а тому є підстави для продовження запобіжного заходу виключно у вигляді тримання під вартою.

Необхідність продовження відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , згідно ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні;

- іншим чином перешкодити кримінальному провадженню;

- продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та/або вчинити нове кримінальне правопорушення.

Обставинами, які дають підстави зробити висновки про те, що ризики зазначені в ст.177 КПК України не зменшились є:

- ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки, у разі визнання винуватим, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинене ним діяння може спонукати останнього, перебуваючи на волі, ухилитися (змінити місце проживання, у т.ч. шляхом виїзду за кордон тощо) від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання. Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 не має постійного місця проживання за місцем, де вчинено кримінальне правопорушення та не має міцних соціальних зв`язків, що унеможливить здійснення слідчим та прокурором контролю за поведінкою підозрюваного. Разом з цим, ОСОБА_5 одразу після вчинення злочину залишив територію дислокації військової частини, не повідомив про вказаний випадок вище військове керівництво, орган досудового розслідування, орган військової служби правопорядку та відповідну прокуратуру, не дочекався приїзду правоохоронних органів та зник у невідомому напрямку.

- ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі матиме можливість знищити будь-які речі та документи, які мають значення для досудового розслідування, зокрема, знаряддя вчинення кримінального правопорушення, яким ОСОБА_5 наносив удари потерпілому ОСОБА_9 , оскільки такий предмет до цього часу достовірно не встановлений.

- ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний, перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, зокрема очевидців події, які надали викривальні покази щодо вчиненого ним злочину, шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою примушування їх до надання завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід досудового розслідування та судового розгляду. Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 матиме змогу незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема на:

свідків - понятих, які були присутні під час проведення слідчих дій та обізнані про обставини справи;

свідків - військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які були безпосередньо очевидцями події та обізнані про обставини вчиненого кримінального правопорушення, у зв`язку з тим, що на даний час є реальні підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може на них незаконно впливати, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз та фізичного насильства, що перешкоджатиме об`єктивному розслідуванню кримінального провадження та судового розгляду, зокрема в частині відмови надання ним показань або зміни показань.

Крім того, свідки у кримінальному провадженні із числа військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 перебувають у відносинах підлеглості з підозрюваним ОСОБА_5 , оскільки останній для них є прямим начальником, у зв`язку з чим, крім іншого, має дисциплінарний вплив щодо них.

- ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України - іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, може виразитися у створенні підозрюваним, який обіймає керівну посаду у військовій частині НОМЕР_1 штучних доказів та підбурюванні осіб, зокрема, з числа військовослужбовців своєї військової частини, які не були свідками кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним захисних версій, що підтверджується наявними вже на даний час матеріалами кримінального провадження, зокрема, показання деяких свідків суттєво різняться щодо важливих обставин кримінального провадження. Крім того, під час доставлення ОСОБА_9 до лікарні від підлеглих ОСОБА_5 як працівникам медичної установи так і працівникам поліції було надана недостовірна інформація з приводу того, що потерпілого було знайдено перехожими за межами території, де він дислокувався. В подальшому ці особи змінювали показання, зокрема, під час розгляду попереднього клопотання про обрання запобіжного заходу.

- ризик, передбачений п.5 ч. 1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 притягувався раніше до кримінальної відповідальності, зокрема, за вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 20.11.2017, яким ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено до покарання у виді позбавлення волі за: ч.1 ст.426 КК на строк 1 рік; ч.1 ст.121 КК на строк 6 років; ч.4 ст.296 КК на строк 4 роки. На підставі ч.1 ст.70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років. На підставі ч.5 ст.72 КК зараховано ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 08 жовтня 2015 року по 20 червня 2017 року включно, а з 21 червня по 20 листопада 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Застосовано до ОСОБА_5 положення ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» та повністю звільнено його від відбування призначеного покарання за цим вироком.

Незважаючи на те, що ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності та в силу ст.88 КК України, він не має судимості, таке рішення суду не є реабілітуючим, тобто суд визнав факт вчинення ОСОБА_5 зазначених кримінальних правопорушень.

Неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у вигляді домашнього арешту полягає в тому, що ОСОБА_5 фактично буде перебувати поза межами виконання обов`язків військової служби, весь свій час буде використовувати на власний розсуд, матиме можливість безконтрольно спілкуватися, в тому числі за допомогою телефонних засобів зв`язку, зокрема, зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні, що об`єктивно може зашкодити встановлення істини у цій справі, а також є підстави вважати, що у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний змінить місце проживання (перебування), що може негативно вплинути на подальше проведення досудового розслідування.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Однак, відповідно до положень п.п. 1, 2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування та щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, який спричинив загибель людини, слідчий та прокурор вважають за необхідне застосувати положення ч.4 ст.183 КПК України та не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали в повному обсязі та просили продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, строком на 60 днів.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисники - адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заперечили щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доводи прокурора ОСОБА_3 та слідчого ОСОБА_4 , заперечення підозрюваного ОСОБА_5 , його захисників - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000224, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.263 КК України.

13.06.2024 ОСОБА_5 затриманий в порядку п.2 ч.1 ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

14.06.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.06.2024 (справа №711/4821/24, провадження №1-кс/711/1264/24) відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 11.08.2024, без визначення розміру застави.

Постановою керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_25 від 02.08.2024 строк досудового розслідування продовжено до 3 місяців, тобто до 14.09.2024.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.08.2024 (справа №711/6175/24, провадження №1-кс/711/1605/24) відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14.09.2024 включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.09.2024 (справа №711/6929/24, провадження №1-кс/711/1791/24) строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000224 від 13.06.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України продовжено до п`яти місяців, тобто до 14 листопада 2024 року.

Завершити досудове розслідування даного кримінального провадження до 14.09.2024 неможливо, оскільки з метою повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження органу досудового розслідування необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судових молекулярно-генетичних експертиз, психологічних експертиз із застосуванням поліграфу, призначити додаткову судову медичну експертизу, за результатами отриманих експертиз провести одночасні допити зі свідками з метою усунення протиріч в їх показаннях.

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів (ч.ч. 1, 3 ст.197 КПК України).

Згідно з положеннями ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 КПК, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Надаючи оцінку обґрунтованості підозри, слідчий суддя звертає увагу, що «обґрунтована підозра» у вчинені кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. (рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»)

При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення у справі «Ердагоз проти Туреччини», рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»).

Разом з цим стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Слідчий суддя, на даному етапі провадження, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. На підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання та оцінивши сукупність наданих доказів, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні зв`язок ОСОБА_5 з обставинами та подіями розслідуваного кримінального правопорушення існує, та з урахуванням сукупності наданих доказів, слідчий суддя вбачає причетність ОСОБА_5 до подій розслідуваного кримінального правопорушення та обґрунтованість врученої підозри на даній стадії досудового розслідування, що є однією із складових для можливості застосування запобіжного заходу, який забезпечить дієвість кримінального провадження та належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також убезпечить існуючі ризики.

Перевірка доводів та заперечень сторони захисту щодо пред`явленої підозри, їх підтвердження чи спростування, є завданням подальшого досудового розслідування, оскільки слідчий суддя, на даному етапі кримінального провадження, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігав ризикам, передбачених ст.177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для застосування підозрюваному, обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини від 26.02.2015 «Баришевський проти України», 12.03.2013 у справі «Волосюк проти України», 25.03.1999 «Пелісьє і Сассі проти Франції»).

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії» зазначено, що ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка особи дає підстави для очікувань, що вона не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Сельчук проти Туреччини» визначено, що попередня судимість може бути підставою ризику вчинення нових правопорушень.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Разом з цим, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»)

В п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року констатовано, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Тобто рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, у даному кримінальному провадженні, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, іншим чином перешкодити кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення з метою уникнення відповідальності.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що наявність обгрунтованої підозри, наявність ризиків у даному кримінальному проваджені, характеризуючі дані про особу підозрюваного (міцність його соціальних зв`язків, відсутність постійного місця проживання, за місцем, де вчинено кримінальне правопорушення, вчиненні дії одразу після подій кримінального правопорушення - залишив територію дислокації військової частини, не повідомив про вказаний випадок вище військове керівництво, орган досудового розслідування, орган військової служби правопорядку та відповідну прокуратуру, не дочекався приїзду правоохоронних органів та зник у невідомому напрямку, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічне кримінальне правопорушення) в сукупності надають достатні підстави для продовження відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на думку слідчого судді, інший запобіжний захід не забезпечить дієвості даного кримінального провадження та належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 на даній стадії досудового розслідування та, на переконання слідчого судді, не буде порушувати баланс інтересів щодо прав особистої свободи останнього та завдань кримінального провадження.

Разом з цим, з урахуванням положень п.1 та п.2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає не визначати підозрюваному ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Будь-яких даних, що за станом здоров`я підозрюваний ОСОБА_5 не може утримуватися під вартою в умовах слідчого ізолятора, слідчому судді не надано, а слідчим суддею не встановлено.

Характеризуючі дані підозрюваного ОСОБА_5 та зарахування останнього у розпорядження командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 не нівелюють та не покривають існуючі ризики у кримінальному провадженні, оскільки не надають впевненості та гарантій у недопущені вчинення останнім дій, при реальній можливості їх здійснити, з метою уникнення відповідальності.

Таким чином, підстав для зміни запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 на більш м`який у вигляді домашнього арешту, слідчим суддею не встановлено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС - криміналіста СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів, тобто до 10.11.2024 року включно.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 16.09.2024 року о 17:00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1