Справа № 205/6989/22
Провадження № 1-в/204/1426/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

засудженої: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з зали судових засідань у м. Дніпро клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_6 в обґрунтування, якого просили суд застосувати до засудженої Закон № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», оскільки виникли підстави, що дають право звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2023 року по справі № 205/6989/22, яким також на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково, у вигляді одного місяця позбавлення волі, приєднано не відбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.08.2022 по справі №205/2872/22 яким ОСОБА_6 , за сукупністю вироків, призначено покарання у вигляді п`яті років одного місяця позбавлення волі. У зв`язку з чим, просять звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у зв`язку з усуненням караності діяння.

У судовому засіданні захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та засуджена ОСОБА_6 подане клопотання підтримали в повному обсязі та просили звільнити засуджену від відбування покарання.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання про звільнення від відбування покарання у зв`язку з усуненням караності діяння не заперечував, оскільки для цього наявні все правові підстави.

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали, надані в обґрунтування клопотання, дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що на даний час засуджена ОСОБА_6 відбуває покарання у ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2023 року за ч. 4 ст. 185, 71 КК України до 5 років 1 місяців позбавлення волі.

Відповідно до вказаного вироку ОСОБА_6 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинене повторно в умовах воєнного стану. Злочини вчинено 25.08.2022 року, вартість викраденого майна становить 2232,29 грн.

Також судом встановлено, що ОСОБА_6 була засуджена вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.08.2022 року за ч.2 ст.15, ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України, на підставіст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Відповідно до вказаного вироку ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч ч.2 ст.15, ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану та замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану. Злочини вчинено 25.04.2022 року та 02.05.2022 року, вартість викраденого майна в сукупності становить 2271,11 грн.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Отже, після набрання чинності Закону України №3886-ІХ дрібним викраденням чужого майна вважається, зокрема, крадіжка, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно в період з 01.01.2022 по 30.06.2022 рік становило 2 481 грн., в період з 01.01.2023 по 31.12.2023 рік становило 2 684 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Указане положення узгоджується з вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Отже, вартість таємно викраденого ОСОБА_6 майна за епізодами від 25 квітня та 02 травня 2022 за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.08.2022, який набрав законної сили, становила 2271,11 гривень, що є меншим за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність (прожитковий мінімум для працездатних осіб у період з 01.01.2022 по 30.06.2022 рік - 2481 грн.), а вартість викраденого майна за епізодом 25.08.2022 року за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2023 року, який набрав законної сили, становила 2232,29 гривень, що є меншим за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність (прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2023 році - 2684 грн.), то засуджена ОСОБА_6 є такою, що вчинила діяння, караність яких Законом усунена.

У зв`язку із зазначеним, оскільки кримінальна караність діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_6 , усунута, суд приходить до висновку про те, що на підставі ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_6 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2023 року та за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2022 року.

Таким чином, клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_6 , підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, ч. 1, 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від покарання у зв`язку із набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ - задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України, звільнити засуджену ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2023 року за ч. 4 ст. 185, 71 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

На підставі ч.2 ст.74 КК України, звільнити засуджену ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2022 року за ч.2 ст.15, ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1