Провадження № 1-«кс»/522/6621/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, міста Бендери, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні за №0001023 від 11.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Так, слідчим відділенням відділу поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідуванням по кримінальному провадженню №0001023 від 11.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10 липня 2024 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не надалося за можливе, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходячи по вул. Приморській в м. Одеса, більш точно місце не встановлено, помітив раніше незнайому йому неповнолітню ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в парку котра сиділа одна сходах, та завів розмову з останньою.

Надалі, під час розмови неповнолітня ОСОБА_8 , повідомила про те, що вона має намір пройти до центру міста та почала збиратись після чого ОСОБА_5 , запропонував показати короткий шлях та отримавши згоду неповнолітньої почав вести її і вказувати дорогу. Проходячи поряд з закинутою будівлею за адресою АДРЕСА_2 , яка використовувалась для тимчасового проживання особами без визначення місця проживання у ОСОБА_5 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння оскільки вживав алкогольні напої під час спілкування з ОСОБА_8 , раптово виник злочинний намір на вчинення умисних насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство) відносно неповнолітньої особи, спрямованих на задоволення своєї статевої пристрасті.

Діючи з вказаною метою відносно неповнолітньої особи, скориставшись перебуванням в безлюдному місці і відсутності сторонніх осіб, застосовуючи фізичну силу, схопивши неповнолітню ОСОБА_8 за руки, затягнув її всередину зазначеної будівлі, ігноруючи її супротив, чим позбавив її можливості добровільно залишити місце перебування (втекти). Надалі, використовуючи перевагу у фізичній силі та наляканий стан потерпілої, ОСОБА_5 зняв з неї одежу після чого, перебуючи поряд і контролюючи поведінку потерпілої, сам зняв з себе одежу.

Діючи умисно та протиправно, з метою задоволення статевої пристрасті, впевнившись у тому, що жодна особа не зможе завадити реалізації його злочинного наміру, достовірно усвідомлюючи, що ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 є неповнолітньою та фізично слабкішою, у зв`язку із чим, не зможе здійснити опір, без добровільної згоди останньої (сексуальне насильство), почав вчиняти насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані із проникненням в тіло потерпілої, які виразились у тому, що ігноруючи супротив та небажання потерпілої, ОСОБА_5 діючи з вказаною метою почав торкатись своїм статевим членом тіла потерпілої у тому числі в області статевих органів та рота, без проникнення в них, пропонуючи вчинення дій, пов`язаних із вагінальним, анальним та оральним проникненням в тіло потерпілої. Однак отримавши рішучу відмову потерпілої, ОСОБА_5 , продовжуючи свої навмисні з вказаною метою та почав мастурбувати перед потерпілою без її добровільної згоди чим викликав гостру стресову реакцію (негативну) у потерпілої.

У скоєні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Республіки Молдова, міста Бендери, громадянин України, із середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

- 23.12.2003 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 187, КК України до позбавлення волі на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 01.06.2004 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 187, КК України до позбавлення волі на 4 роки, на підставі ст. 71 КК України приєднано не відбуту частину покарання у вигляді 6 місяців позбавлення волі на підставі вироку Приморського районного суду м. Одеси від 23.12.2003 р., остаточно визначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 28.01.2008 року умовно-достроково, не відбутий термін покарання 6 місяців 27 днів;

- 02.06.2009 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 186 КК України до позбавлення волі на 4 роки, на підставі ст. 71 КК України приєднано не відбуту частину покарання у вигляді 6 місяців позбавлення волі та до відбуття рахувати 4 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнений 14.03.2012 року по відбуттю строку покарання;

- 18.03.2013 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, КК України до позбавлення волі на 3 роки 3 місяці з конфіскацією майна, звільнений 19.02.2016 року по відбуттю строку покарання;

- 10.06.2013 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 395 КК України до арешту на 1 місяць;

- 21.06.2017 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186, КК України до позбавлення волі на 4 роки;

- 13.03.2023 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 185, КК України до позбавлення волі на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 5 років, відносно якого 11.07.2024 погоджено повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого: ч. 3 ст. 153 КК України, яке кваліфікується як вчинення будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), вчинене щодо неповнолітньої особи.

Якому, відповідно до ст. ст. 276-278 КПК України, 11.07.2024 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.153 КК України, яке кваліфікується, як вчинення будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), вчинене щодо неповнолітньої особи.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-Заявою про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України від законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_9 ;

-Протоколом огляду місця події від 10.07.2024 р. в місці де відбувались вищеописані події, під час якого вилучені речові докази, зокрема серветки якими підозрюваний витирав сперму;

-Протоколом допиту малолітньої (неповнолітньої) потерпілої ОСОБА_8 від 11.07.2024 р. про вчинення стосовно неї кримінального правопорушення за вищеописаних обставин;

-Протоколом огляду добровільно виданого майна потерпілої ОСОБА_8 від 11.07.2024 р.;

-Протоколом огляду майна вилученого під час проведення огляду місця події від 11.07.2024 р..

-Протоколом допиту малолітньої (неповнолітньої) потерпілої ОСОБА_8 із застосуванням відеозапису від 11.07.2024 р.

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками неповнолітній потерпілій ОСОБА_8 від 11.07.2024 р. за результатами якого вона впізнала ОСОБА_5 як особу, яка вчинила стосовно неї вищеописані протиправні дії;

-Довідкою медичного огляду потерпілої ОСОБА_8 лікарем ОСОБА_10 за результатами якої у неї виявлені тілесні ушкодження;

Протоколом допиту представника (неповнолітньої) потерпілої ОСОБА_9 ;

-Слідчим експериментом за участю (неповнолітньої) потерпілої ОСОБА_8 , та за участю законного представника (неповнолітньої) потерпілої ОСОБА_9 ;

-Висновком судово-медичної експертизи (неповнолітньої) потерпілої ОСОБА_8 , №997/20-Д від 09.08.2024

-іншими матеріалами справи в їх сукупності.

11.07.2024 ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України.

11.07.2024 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України;

12.07.2024 слідчим суддею Приморського районного суду міста Одеси щодо ОСОБА_5 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням останнього в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 08.09.2024.

Керівником Приморської окружної прокуратури міста Одеси строк досудового розслідування продовжено до 11.10.2024.

Слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси було продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 , до 11.10.2024.

10.10.2024 слідчим суддею Приморського районного суду міста Одеси продовжено строк досудового розслідування до п`яти місяців тобто до 11.12.2024 року включно.

10.10.2024 слідчим суддею Приморського районного суду міста Одеси підозрюваному ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 08.12.2024.

Для виконання в повному обсязі вимог ст. 9 Кримінального процесуального кодексу України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття неупереджених процесуальних рішень, у кримінальному провадженні необхідно:

-долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово психіатричної експертизи підозрюваного, проведення якої потребує значного проміжку часу.

-долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово-психологічної експертизи відносно потерпілої ОСОБА_8

-виконати інші слідчі (розшукові) дії необхідність в яких виникне в ході розслідування, виконати вимоги ст. ст. 291, 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Провести вказані слідчі дії у встановлений законом термін не представляється можливим, у зв`язку зі складністю кримінального провадження, з урахуванням обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування, тривалості процесуальних дій щодо проведених раніше судових експертиз, внаслідок яких отримані дані, які слугували для подальшого збору доказової інформації та проведення низки інших слідчих дій, проведення досудового розслідування в умовах воєнного стану, тривалості проведення раніше призначених експертних досліджень, у зв`язку зі значною завантаженістю експертних установ, обставин, які виникли внаслідок ведення бойових дій на території України та які об`єктивно унеможливлюють проведення експертних досліджень в установлений строк і як наслідок строк проведення експертних досліджень значно перевищує строк дії запобіжного заходу, визначеного слідчим суддею.

Строк досудового розслідування продовжений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси до 6 місяців, тобто до 11.01.2025.

Підозрюваний ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років, та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177, п.5 ч. 2 ст. 183 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 ;

- згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, шляхом залишення території України, оскільки підозрюваний усвідомлює, що санкція ч. 3 ст. 153 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років, крім того, ОСОБА_5 раніше неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі за вчинення тяжких злочинів. На момент вчинення інкримінованого кримінального правопорушення підозрюваний відбував умовний термін покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Викладене свідчить, що ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та знову вчинив тяжке кримінальне правопорушення. Вказаний ризик також підтверджується тим, що підозрюваному може бути призначена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі та він може мати намір уникнути покарання.

- згідно п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, яке кваліфікується, як вчинення будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), вчинене щодо неповнолітньої особи. А тому наявний ризик, що підозрюваний може чинити тиск на потерпілу і свідків у зазначеному кримінальному провадженню з метою примусу до відмови від свідчень, які викривають його у вчиненні інкримінованого злочину.

- згідно п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 , може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, а також невиконання обов`язків шляхом неявки, у разі необхідності до слідчого, слідчого судді та суду;

- згідно п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України тобто вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень, оскільки підозрюваний не має засобів для існування, наразі притягується до кримінальної відповідальності за скоєння тяжкого, умисного злочину. Крім того, аналіз численних фактів притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності та його судимостей свідчить про те, що він протягом короткого періоду часу, як правило до 6 місяців після звільнення з місць позбавлення волі, знову притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення нового кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 177 та ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний не виконає покладенні на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26 червня 1991).

Викладене також свідчить про те, що вищеописані ризики, які були наявними при обранні запобіжного заходу підозрюваному не зникли і не зменшились, а тому застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу чим тримання під варту не дасть змогу запобігти вказаним ризикам та не забезпечить виконання покладених на підозрюваного покладених судом процесуальних обов`язків, визначених Кримінально процесуальним кодексом України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 6 місяців, тобто до 11.01.2025 року.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, зазначили що ризики відсутні, підозра необґрунтована, просили обрати більш м`яку міру запобіжного заходу.

Розглянувши клопотання слідчого, вивчивши матеріали які обґрунтовують його доводи, заслухав думку учасників процесу, суд приходе до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України.

Підозра висунута ОСОБА_5 підтверджується матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Метою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 є переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризики, які були враховані під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та ще мають місце.

Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд враховує що підозрюваний ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, а також те, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке за результатами розгляду справи у суді йому може бути призначено покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі, тому він може мати намір уникнути кримінальної відповідальності, що свідчить про наявність ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Також, суд враховує, що підозрюваний ОСОБА_5 повторно вчинив кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що він належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а також, ту обставину що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Оцінюючи фактичні обставини справи, зокрема характер інкримінованого кримінального правопорушення, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26 червня 1991).

Таким чином, під час судового засідання прокурором доведені конкретні обставини, які свідчать про вірогідну причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, підозру в якому йому висунуто.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 суд враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочинів, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватою, вік та стан його здоров`я.

Вважаю, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо доказів, для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_11 не встановлено.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного, суд враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою особи може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 201, 205, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», в межах строку досудового розслідування, тобто до 11.01.2025 року включно.

Розмір застави не визначати.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з 04.12.2024 року з моменту фактичного оголошення ухвали та припиняє свою дію 11.01.2025 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: