КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/4222/2024 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер: № 760/9280/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засіданняОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , з внесеними доповненнями до неї, на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22 травня 2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22.05.2024 року частково задоволено клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0000046 від 18.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та накладено арешт на майно, вилучене 17.04.2024 року в ході проведення обшуку транспортного засобу марки Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код № НОМЕР_2 , а саме:

- мобільний телефон марки Sony Xperia чорного кольору, який поміщено до спец. пакету НПУ №CRI1274660;

- конверт для документів А4 «Нова пошта» з номером накладної 2284 відправник ОСОБА_9 отримувач ОСОБА_6 , всередині якого Ветеринарне свідоцтво № НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_10 , та ветеринарне свідоцтво № НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_11 ; паперовий згорток листа А4 з фотографією документа щодо тварини всередині якого купюра номіналом 500 грн. №ЄГ4001295; конверт для документів А4 «Нова пошта» з номером накладної №1145, відправник ОСОБА_9 , отримувач ОСОБА_6 всередині якого ветеринарне свідоцтво НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_12 , ветеринарне свідоцтво №ІБ906535, видане на ім`я ОСОБА_13 , які поміщено в спец. пакет НПУ №PSP4196904;

- грошові кошти, а саме купюри номіналом по 500 грн. в кількості 11 шт. з номерами: ЕД6281047, ВЗ6287669, АЛ1922344, АЗ5121248, ЄА3317913, ЦА7395522, ЄЖ6360184, ВЗ4403221, ЕИ4908325, ХА7103243, ЗГ1914027, які поміщено в спец. пакет НПУ №CRI1274649, із забороною відчуження, розпорядження та користування ним.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в інтересах власника майна ОСОБА_6 , в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22.05.2024 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник зазначає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

Щодо протиправності накладення арешту на мобільний телефон апелянт вказує, що в протоколі обшуку не зазначається наявність будь-яких перешкод для доступу до інформації, що міститься у тимчасово вилученому мобільному телефоні, слідчим було протиправно не залучено спеціаліста для зняття інформації з вказаного телефону.

Представник наголошує, що конверт на який накладено арешт не має доказового значення, а відтак не може бути визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, з огляду на те, що правова підстава накладення арешту на даний предмет відсутня.

В судове засідання прокурор та представник не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату та час призначеного судового розгляду. Разом з тим, від представника надійшло клопотання про розгляд його апеляційної скарги без його участі.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана бути зацікавленою провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності апелянта та прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, Солом`янським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у міста Києві за процесуального керівництва Солом`янської окружної прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування, у кримінальному провадженні № 0000046, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням зазначено, що ОСОБА_6 , відповідно до наказу начальника Північного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні №193-к від 31.05.2023, обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу прикордонного інспекційного контролю «Київ» Управління державного контролю на кордоні ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні, тобто, згідно примітки 2 до ст. 368 КК України, примітки 1 до ст. 364 КК України, ст. 6 Закону України «Про державну службу», будучи службовою особою, оскільки обіймає постійно в органі державної влади посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, вчинив умисний злочин у сфері службової діяльності при наступних обставинах.

12.03.2024 року, у незазначений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою вивозу 40 дрібних тварин звернувся у відділ прикордонного інспекційного контролю «Київ» ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні. У даному відділі ОСОБА_14 прийняв головний спеціаліст відділу прикордонного інспекційного контролю «Київ» Управління державного контролю на кордоні ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який повідомив, що для того, щоб вивезти дрібну тварину за кордону, ОСОБА_14 необхідно мати паспорт на тварину та вакцинацію цієї тварини, після чого ОСОБА_6 повів ОСОБА_14 в кабінет ветеринарного лікаря ОСОБА_15 , в ході чого, в ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди службовою особою.

Зазначає, що з метою реалізації даного злочинного умислу, діючи умисно, ОСОБА_6 оголосив ОСОБА_14 про те, що для пришвидшення процедури видачі ветеринарних паспортів та вакцинації, йому необхідно надати грошові кошти для ОСОБА_16 , яка в свою чергу вакцинувати тварин не буде та випише ветеринарний паспорт без їх фізичного огляду, тобто в порушення встановленого порядку. Крім того, ОСОБА_6 з метою реалізації свого злочинного умислу зазначив в ході розмови із ОСОБА_14 про те, що останній повинен сплатити всі офіційні платежі та додатково 36 000 грн. неправомірної вигоди, зокрема частину грошей він віддасть ОСОБА_16 , а частину розділить із ОСОБА_17 та своїм керівництвом, тобто між групою осіб, а також оголосив, що в разі не надання неправомірної вигоди, ОСОБА_14 не отримає необхідних документів, а отже, він буде позбавлений можливості вивезти тварин за кордон та його права на належне надання послуг із оформлення документів на вивіз тварин будуть порушені.

ОСОБА_14 , будучи позбавленим законної можливості отримати документи на вивіз закордон дрібних тварин, 28.03.2024 в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, зателефонував до ОСОБА_6 та повідомив йому, що він має намір вивезти десять кролів закордон. У подальшому в ході телефонних розмов ОСОБА_6 уточнив у ОСОБА_14 на коли йому потрібні дозвільні документ, повідомив на коли вони будуть точно готові та отримав від останнього перелік тварин які той планує вивезти.

Посилається на те, що досудовим розслідуванням зазначено, що ОСОБА_6 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на отримання неправомірної вигоди службовою особою, вступив в злочинну змову із ветеринарним лікарем Житомирської обласної державної лікарні ветеринарної медицини Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка за грошову винагороду повинна була виготовити ветеринарні паспорти, а також із головним спеціалістом відділу прикордонного інспекційного контролю « ІНФОРМАЦІЯ_5 » Управління державного контролю на кордоні ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка за грошову винагороду повинна була виготовити міжнародні ветеринарні сертифікати.

02.04.2024 приблизно о 14:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , реалізовуючи свій злочинний умисел щодо протиправного збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 передав ОСОБА_14 2 міжнародні ветеринарні сертифікати, а саме: НОМЕР_5 складений ОСОБА_6 та ІБ№822900 складений ОСОБА_17 , а також 10 ветеринарно-санітарних паспортів на тварину, а саме: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , UA AA 520355, НОМЕР_14 , із внесеними недостовірними даними щодо щеплення кролів, складені в Житомирському відділі Житомирської обласної державної лікарні ветеринарної медицини, а саме ОСОБА_9 , без проведення огляду тварин, після чого ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_14 грошові кошти у сумі 7500 грн., купюрами номіналом по 500 грн., за видачу останньому вказаних документів на тварин, чим ОСОБА_6 отримав неправомірну вигоду.

У подальшому, ОСОБА_14 11.04.2024 року, приблизно о 17:00 год., в невстановленому досудовим розслідуванням місці, звернувся до ОСОБА_6 з метою оформлення дозвільних документів на вивіз дрібних тварин закордон. У ході телефонної розмови ОСОБА_6 діючи умисно, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, повідомив ОСОБА_14 про необхідність надати йому неправомірну вигоду у сумі 1000 грн. за один паспорт, тобто всього за 7 паспортів 7000 грн. неправомірної вигоди.

У подальшому в ході телефонних розмов ОСОБА_6 уточнив у ОСОБА_14 на коли йому потрібні дозвільні документ, повідомив на коли вони будуть точно готові та отримав від останнього перелік тварин які той планує вивезти.

ОСОБА_6 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на отримання неправомірної вигоди службовою особою, вступив в злочинну змову із ветеринарним лікарем Житомирської обласної державної лікарні ветеринарної медицини Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка за грошову винагороду повинна була виготовити ветеринарні паспорти

17.04.2024 року, в незазначений досудовим розслідуванням час, за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_14 отримав у поштоматі Нової Пошти №5952, документи заздалегідь відправлені ОСОБА_6 , тобто 2 міжнародні ветеринарні сертифікати, а саме: ІБ№906513, ІБ№906513 складені ОСОБА_6 , а також 7 ветеринарно-санітарних паспортів на тварину, а саме: НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , UA AA 520863, НОМЕР_20 , із внесеними недостовірними даними щодо щеплення кролів, складені в Житомирському відділі Житомирської обласної державної лікарні ветеринарної медицини, а саме ОСОБА_9 , без проведення огляду тварин.

Після отримання зазначених дозвільних документів ОСОБА_14 , ОСОБА_6 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, діючи за попередньою змовою групою осіб, в ході телефонної розмови висунув вимогу покласти грошові кошти за отримані дозвільні документи в конверт та відправити Новою Поштою, проте ОСОБА_14 не мав такої можливості тому ОСОБА_6 сказав, що особисто приїде до останнього та забере грошові кошти.

У подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи умисно, ОСОБА_6 17.04.2024, приблизно о 14:17 год., приїхав за адресою: АДРЕСА_3 , де він разом із ОСОБА_14 сіли до автомобіля марки «Hyundai», моделі «Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , де ОСОБА_6 отримав від останнього грошові кошти у сумі 5200 грн., чим отримав неправомірну вигоду. Після чого, ОСОБА_6 було затримано в даному автомобілі в порядку ст. 208 КПК України о 14:22 год.

У зв`язку з чим в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, через реальну загрозу знищення та приховування речей та документів, які можуть бути використані для доказування у кримінальному провадженні 17.04.2024 в період часу з 15:23 год. до 18:45 год. було проведено невідкладний обшук в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, в автомобілі сірого кольору марки Hyundai, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_18 , розташований за адресою: АДРЕСА_3 . В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено вищенаведені речі та документи.

17.04.2024 року постановою слідчого Солом`янського управління поліції ГУ НП у м. Києві, вищезазначені вилучені речі та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 24.04.2024 року надано дозвіл на проведення обшуку в автомобілі сірого кольору марки Hyundai, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_18 .

19.04.2024 року (клопотання датоване 18.04.2024 року) прокурор Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене 17.04.2024 року в ході проведення обшуку транспортного засобу марки Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код № НОМЕР_2 , а саме:

- Мобільний телефон марки Sony Xperia чорного кольору, який поміщено до спец. пакету НПУ №CRI1274660;

- Свідоцтво про реєстрацію ТЗ марки Hyundai, д.н.з. НОМЕР_1 , серія НОМЕР_21 , який поміщено до спец. пакету НПУ №CRI1274653;

- Ключі від автомобіля, який поміщено до спец. пакету НПУ №CRI1274652;

- Буклет «информационный бюллетень общий обзор специальной военной операции ВС рф», який поміщено до спец. пакету НПУ №CRI1274650;

- Купюри номіналом 20 гривень в кількості 2 шт. з номерами: ЕВ8681252, ЄБ2624629; купюра номіналом 5 грн. З номером УВ3650343, які поміщено до спец. пакету НПУ №CRI1274651;

- Конверт для документів А4 «Нова пошта» з номером накладної 2284 відправник ОСОБА_9 отримувач ОСОБА_6 в середині якого Ветеринарне свідоцтво № НОМЕР_3 видане на ім`я ОСОБА_10 та ветеринарне свідоцтво № НОМЕР_3 видане на ім`я ОСОБА_11 ; паперовий згорток листа А4 з фотографією документа щодо тварини в середині якого купюра номіналом 500 грн. №ЄГ4001295; конверт для документів А4 «Нова пошта» з номером накладної №1145 відправник ОСОБА_9 , отримувач ОСОБА_6 в середині якого ветеринарне свідоцтво НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_12 , ветеринарне свідоцтво №ІБ906535 видане на ім`я ОСОБА_13 , які поміщено в спец. пакет НПУ №PSP4196904;

- Грошові кошти а саме купюри номіналом по 500 грн. в кількості 11 шт. з номерами: ЕД6281047, ВЗ6287669, АЛ1922344, АЗ5121248, ЄА3317913, ЦА7395522, ЄЖ6360184, ВЗ4403221, ЕИ4908325, ХА7103243, ЗГ1914027, які поміщено в спец. пакет НПУ №CRI1274649;

- Автомобіль сірого кольору марки Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_18 опечатано пломбами з номерами NPU-0479108, NPU-0479107, NPU-0479106, NPU-0479105, NPU-0479104, NPU-0479103, NPU-0479102, NPU-0479101.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22.05.2024 року вказане клопотання прокурора частково задоволено та накладено арешт на майно, вилучене 17.04.2024 року в ході проведення обшуку транспортного засобу марки Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код № НОМЕР_2 , а саме:

- мобільний телефон марки Sony Xperia чорного кольору, який поміщено до спец. пакету НПУ №CRI1274660;

- конверт для документів А4 «Нова пошта» з номером накладної 2284 відправник ОСОБА_9 отримувач ОСОБА_6 , всередині якого Ветеринарне свідоцтво № НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_10 , та ветеринарне свідоцтво № НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_11 ; паперовий згорток листа А4 з фотографією документа щодо тварини всередині якого купюра номіналом 500 грн. №ЄГ4001295; конверт для документів А4 «Нова пошта» з номером накладної №1145, відправник ОСОБА_9 , отримувач ОСОБА_6 всередині якого ветеринарне свідоцтво НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_12 , ветеринарне свідоцтво №ІБ906535, видане на ім`я ОСОБА_13 , які поміщено в спец. пакет НПУ №PSP4196904;

- грошові кошти, а саме купюри номіналом по 500 грн. в кількості 11 шт. з номерами: ЕД6281047, ВЗ6287669, АЛ1922344, АЗ5121248, ЄА3317913, ЦА7395522, ЄЖ6360184, ВЗ4403221, ЕИ4908325, ХА7103243, ЗГ1914027, які поміщено в спец. пакет НПУ №CRI1274649, із забороною відчуження, розпорядження та користування ним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52).

Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на вищевказане майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт, зокрема з`ясувати правову підставу для арешту, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Колегія суддів вбачає, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на вищевказане майно, перевірялись судом першої інстанції, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна і приходить до висновку, що вказаних доводів цілком достатньо для підтвердження наявності підстав накладення арешту на майно.

Прокурор повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження висновку про відповідність майна ознакам речових доказів.

Як вбачається зі змісту клопотання, прокурор зазначив обставини вчинення кримінального правопорушення та надав достатню на його думку кількість доказів, що підтверджують необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, всупереч доводам представника.

Вказана позиція сторони обвинувачення логічно узгоджується з фактичними обставинами кримінальних проваджень та попередньою кваліфікацією вчинених кримінально-протиправних діянь.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчать матеріали, надані до суду апеляційної інстанції, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси фізичної особи з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали судового провадження переконливо свідчать про те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, в рамках даного кримінального провадження, відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, оскільки стороною обвинувачення доведено його відповідність ознакам ст. 98 КПК України. Вказане в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного посилання апелянта на те, що стороною обвинувачення не було доведено необхідність накладення арешту, є безпідставним, оскільки слідчим надано достатні на даній стадії кримінального провадження докази вважати, що вищезазначене майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 170 КПК України. Вказане свідчить про правомірність висновку слідчого судді про необхідність накладення такого виду обтяження як арешт майна.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

При цьому, колегія суддів звертає увагу представника, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22 травня 2024 року, якою частково задоволено клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0000046 від 18.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та накладено арешт на майно, вилучене 17.04.2024 року в ході проведення обшуку транспортного засобу марки Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код № НОМЕР_2 , а саме:

- мобільний телефон марки Sony Xperia чорного кольору, який поміщено до спец. пакету НПУ №CRI1274660;

- конверт для документів А4 «Нова пошта» з номером накладної 2284 відправник ОСОБА_9 отримувач ОСОБА_6 , всередині якого Ветеринарне свідоцтво № НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_10 , та ветеринарне свідоцтво № НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_11 ; паперовий згорток листа А4 з фотографією документа щодо тварини всередині якого купюра номіналом 500 грн. №ЄГ4001295; конверт для документів А4 «Нова пошта» з номером накладної №1145, відправник ОСОБА_9 , отримувач ОСОБА_6 всередині якого ветеринарне свідоцтво НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_12 , ветеринарне свідоцтво №ІБ906535, видане на ім`я ОСОБА_13 , які поміщено в спец. пакет НПУ №PSP4196904;

- грошові кошти, а саме купюри номіналом по 500 грн. в кількості 11 шт. з номерами: ЕД6281047, ВЗ6287669, АЛ1922344, АЗ5121248, ЄА3317913, ЦА7395522, ЄЖ6360184, ВЗ4403221, ЕИ4908325, ХА7103243, ЗГ1914027, які поміщено в спец. пакет НПУ №CRI1274649, із забороною відчуження, розпорядження та користування ним, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , з внесеними доповненнями до неї, -залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4