Справа № 697/1709/20
Провадження № 1-кп/697/10/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2024 м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представників потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000339 про обвинувачення:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мартинівка, Ічнянського району, Чернігівської області, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України, неодруженої, з середньою спеціальною освітою, постраждалої від аварії на Чорнобильській АЕС 4-ої категорії, не працюючої, пенсіонерки, раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_10 13 червня 2020 року, близько 15 год. 00 хв., перебуваючи у зальній кімнаті власної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи небезпеку своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, з метою вбивства свого співмешканця ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, які раптово виникли під час сварки після спільного розпиття спиртних напоїв, бажаючи настання смерті ОСОБА_12 , протиправно нанесла останньому один удар кухонним ножем в груди спереду, в результаті чого спричинила потерпілому тілесні ушкодження у вигляді рани передньої поверхні лівої половини грудей, що продовжується раневим каналом із ушкодженням м`яких тканин грудної стінки; ушкодженням пристінкового листка плеври і проникненням в плевральну порожнину; ушкодженням лівої підключичної артерії та масивними крововиливами із крововиливами в навколишні м`які тканини; крововиливами в м`які тканини шиї, що призвело до розвитку внутрішньої і зовнішньої кровотеч та як наслідок масивної крововтрати, що відповідно до висновку експерта № 03-01/516 від 07.08.2020 призвело до смерті ОСОБА_13 .

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_10 вину у вчиненні інкримінованого правопорушення та цивільний позов не визнала та пояснила, що 13.06.2020 вранці близько 04:00 год. вона встала та пішла на кухню. Під час сніданку вона із ОСОБА_12 вживали горілку. Після сніданку ОСОБА_12 ще неодноразово вживав алкоголь. Через деякий час ОСОБА_12 попросив її дати грошей на алкоголь та, отримавши від неї відмову, взяв зі столу ножа та став ним крутити, продовжуючи вимагати гроші. До цього ОСОБА_12 також кілька разів поводився неадекватно. В цей час вона сиділа у кріслі, а ОСОБА_12 підійшов до неї, тримаючи ніж у правій руці, на його лівій руці пошкоджені сухожилля. Вона вирішила забрати у ОСОБА_12 ножа, а тому підійшла та схопила його за руку, в якій був ніж, після чого відштовхнула його на тахту. ОСОБА_12 упав на тахту по діагоналі, а вона схопила ніж двома руками, намагаючись його забрати, притиснула ОСОБА_12 зверху коліном. Боротьби між ними не було. В цей час ОСОБА_12 припіднявся, і нахилившись, наткнувся на ніж, потрапивши ним собі в область серця чи лівого плеча. Як це сталося вона не може сказати, але на тому місці була невелика рана і з неї почала стікати кров. Вона забрала ножа та віднесла на кухню, поклавши його в раковину, помила посуд. Коли через 10 хвилин повернулася в кімнату, побачила під ОСОБА_12 калюжу крові, яка стікала з тахти на підлогу. ОСОБА_12 був без свідомості. Вона витерла кров з підлоги та намагалась привести ОСОБА_12 до свідомості, плескаючи його по обличчю та прикладаючи мокрий рушник, вважаючи, що в нього інфаркт чи інсульт, бо до цього дня в нього також текла з носа кров і він втрачав свідомість через високий тиск. До рани також прикладала сухий рушник. Оскільки ОСОБА_12 не реагував, вона зателефонувала у швидку медичну допомогу, але їй повідомили, щоб телефонувала в поліцію, після чого вона так і зробила. Вважає, що позов не підлягає до задоволення, оскільки потерпілий ОСОБА_7 зі своїм братом ОСОБА_12 майже не спілкувався та не допомагав йому. Платити потерпілому не буде та не має з чого, свою квартиру вона продала у 2021 році, бо не знала, що на неї накладено арешт. ОСОБА_12 вона не вбивала, це був нещасний випадок.

Незважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_10 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнала, її вина у скоєнні даного кримінального правопорушення підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами:

показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який повідомив, що померлий ОСОБА_12 є його братом по матері. 13.06.2020 йому зателефонував батько ОСОБА_14 і сказав, що ОСОБА_12 вбили, хто повідомив цю інформацію його батьку не пригадує. Приїхавши до м. Канева на наступний день 14.06.2020 року від слідчого він дізнався, що його брата було вбито. Померлий ОСОБА_12 проживав разом з ОСОБА_10 протягом більше 10 років однією сім`єю в квартирі ОСОБА_10 . Обвинувачена ОСОБА_10 і ОСОБА_12 інколи вживали спиртні напої. Зустрічався він з братом у батьків в смт. Володарка Київської області 2-3 рази на рік та в м. Канів, підтримував із ним родинні стосунки, хотів влаштувати на роботу. Після скоєння вбивства ОСОБА_12 обвинувачена не здійснювала спроб навіть вибачитися та відшкодувати шкоду як матеріальну так і моральну. Моральна шкода полягає у тому, що батьки ОСОБА_12 , його донька із онуками та він сам втратили рідну людину, в переживаннях, яких він зазнав, хоронячи рідного брата;

показання свідка ОСОБА_14 , який повідомив, що померлий ОСОБА_12 є його нерідним сином, з яким він спілкувався не часто, але постійно. Останній неодноразово декілька разів на рік приїздив разом із ОСОБА_10 в гості. ОСОБА_12 спілкувався також із своїм братом ОСОБА_7 . Чи перебували ОСОБА_10 та ОСОБА_12 у зареєстрованому шлюбі йому не відомо, відносини між ними були нормальні, конфліктів не було. ОСОБА_12 їздив на заробітки, чи працювала ОСОБА_10 йому також не відомо. Про смерть пасинка йому стало відомо з телефонної розмови з ОСОБА_10 , яка зателефонувала та намагалася пояснити, що в останнього проблеми із серцем чи його підрізали і він помер, пізніше вони дізналися, що це зробила ОСОБА_10 . Він особисто разом зі своїм сином ОСОБА_7 займалися похоронами ОСОБА_12 . ОСОБА_12 страждав за життя на гіпертонію, знає, що він та ОСОБА_10 зловживали алкогольними напоями;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , яка повідомила, що є сусідкою ОСОБА_10 і вказувала, що померлий ОСОБА_12 та ОСОБА_10 проживали разом як одна сім`я, між ними часто виникали сварки, вони зловживали алкоголем. Очевидцем вчинення злочину вона не була, але чула як ОСОБА_12 закричав і після того стало тихо. Пізніше приїхала поліція, і вона довідалась, що ОСОБА_12 помер;

- даними витягу з ЄРДР від 13.06.2020 зареєстрованого за № 0000339 за ч. 1 ст. 115 КК України, по факту нанесення ОСОБА_10 удару ножем в область грудей ОСОБА_12 , який від нанесених тілесних ушкоджень помер;

- даними рапорту СРПП № 4 Канівського ВП від 14.06.2020, згідно якого надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що ОСОБА_10 13.06.2020 о 17-57 повідомила, що в квартирі виявила мертвим ОСОБА_12 ;

- протоколом огляду місця події від 13.06.2020 з додатком до нього - відеозаписом на диску DVD-R, який був проведений на підставі письмового дозволу ОСОБА_10 , і у якому зафіксовано проведення огляду приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , та під час якого оглянуто труп ОСОБА_12 , на якому виявлено добре виражені сліди трупного заклякання та рану веретеноподібної форми на передній поверхні грудної клітини зліва по середньо-ключичній лінії, вилучено відбитки пальців рук та долонь, змиви речовини бурого кольору з елементів квартири, зрізи нігтів та волосся з трупа, виріз з простині, виріз з одіяла, врізний замок з дверей, ніж, ганчірка, жіночий халат, мочалку, рушник , жіночу сорочку;

- протоколами огляду вилучених предметів від 06.08.2020, 24.07.2020, 27.07.2020 та постановами про визнання речовими доказами вилучених предметів від 06.08.2020, 24.07.2020, 27.07.2020;

- оглядом на стан сп`яніння № 28 від 14.06.2020, згідно якого ОСОБА_10 перебувала у стані алкогольного сп`яніння;

- висновком експерта № 02-01/519 від 13.06.2020, відповідно до якого у ОСОБА_10 виявлено синець правої гомілки, який утворився приблизно 5-8 діб до проведення експертизи;

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 14.06.2020 з фототаблицями та додатком до нього відеозаписом на диску DVD-R, відповідно до якого ОСОБА_10 пояснила та показала, як ОСОБА_12 погрожував їй і вимагав гроші та тримав ножа, як ОСОБА_10 штовхнула його на диван де придавила коліном та намагалася вирвати у нього з рук ножа, однак ОСОБА_12 коли почав підводитися наштовхнувся на ножа;

- протоколом видачі предметів від 15.06.2020, згідно якого у ОСОБА_10 , на підставі її письмової заяви, було отримано ножі в кількості 5 шт.;

- протоколом огляду предмету від 07.09.2020, згідно якого було оглянуто диск DVD-R з написом «Огляд місця події 13.06.2020 АДРЕСА_1 », диск DVD-R з написом «Слідчий експеримент за участю підозрюваної ОСОБА_10 к/п НОМЕР_1 ; диск СD-R з написом «ВФ Україна» GD-20-06240/кі від 13.07.2020 № 697/1095/20 та постановою слідчого від 07.09.2020, згідно якої дані предмети визнані речовими доказами;

- висновком експерта від 27.07.2020 № 10/1048, згідно якого на зовнішніх та внутрішніх поверхнях замка, вилученого під час ОМП 13.06.2020 та наданого на експертизу, слідів впливу сторонніх предметів не виявлено;

- висновком експерта від 03.07.2020 № 10/1006, згідно якого на руків`ї ножа, вилученого під час ОМП 13.06.2020, слідів папілярних узорів не виявлено;

- висновком судово-психіатричного експерта № 263 від 08.07.2020, відповідно до якого ОСОБА_10 хронічним психічним захворюванням, недоумством не страждає і не страждала, на період часу до якого відноситься скоєння інкримінованого їй правопорушення, а виявляє психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю із синдромом залежності;

- висновком експерта від 08.07.2020 № 05-1-09/320,356, згідно якого кров з трупа ОСОБА_12 відноситься до групи АВ. Кров підозрюваної ОСОБА_10 відноситься до групи А;

- висновком експерта від 28.07.2020 № 05-1-08/245, згідно якого на змивах з ложе трупа, вилученого під час огляду місця події 13.06.2020, містяться сліди крові людини. Походження крові від потерпілого ОСОБА_12 не виключається. Домішки крові ОСОБА_10 не виключається;

- висновком експерта від 28.07.2020 № 05-1-08/244, згідно якого в слідах на жіночій нічній сорочці, вилученої під час огляду місця події 13.06.2020, знайдена кров людини. Кров могла походити від потерпілого ОСОБА_12 . Домішка крові ОСОБА_10 не виключається;

- висновком експерта від 24.07.2020 № 05-5-06/168, згідно якого в слідах крові у піднігтьовому вмісті зі зрізів нігтів рук потерпілого ОСОБА_12 , вилучених під час огляду місця події 13.06.2020, встановлено, що походження крові від потерпілого ОСОБА_12 не виключається. Походження крові від підозрюваної ОСОБА_10 не виключається у вигляді домішки;

- висновком експерта від 24.07.2020 № 05-5-06/167, згідно якого в слідах крові у мікронакладеннях з рук потерпілого ОСОБА_12 , вилучених під час огляду місця події 13.06.2020, встановлено, що походження крові від потерпілого ОСОБА_12 не виключається. Походження крові від підозрюваної ОСОБА_10 не виключається у вигляді домішки;

- висновком експерта від 17.07.2020 № 05-1-08/240, згідно якого в слідах крові людини на марлевому тампоні зі змивом з поверхні відра, вилучених під час огляду місця події 13.06.2020, встановлено, що походження крові від потерпілого ОСОБА_12 не виключається. Домішка крові підозрюваної ОСОБА_10 не виключається;

- висновком експерта від 22.07.2020 № 05-5-06/165, згідно якого на змивах ножа, вилученого під час огляду місця події 13.06.2020, кров не виявлено;

- висновком експерта від 02.09.2020 № 05-4-05/67, згідно якого ушкодження на шкіряному клапті (вилученого під час розтину трупа ОСОБА_12 ) є колото-різаними, можливість спричинення ушкоджень в результаті дії клинка ножа, вилученого під час огляду місця події 13.06.2020, не виключається;

- листом КНП «ОЦЕМД та МК Черкаської обласної ради», згідно якого виїзд за викликом до ОСОБА_12 з приводу заподіяння тілесних ушкоджень 13.06.2020 в період часу з 10:00 год по 18:00 год. не здійснювався, оскільки ніхто не звертався;

- висновком експерта від 14.06.2020 № 03-01/516, згідно якого смерть ОСОБА_12 настала внаслідок поранення грудної клітки, з проникненням в плевральну порожнину та ушкодженням лівої підключичної артерії, що призвело до розвитку внутрішньої і зовнішньої кровотеч та як наслідок масивної крововтрати. Що підтверджується виявленням в ході проведення розтину його трупа вищевказаних травматичних та патоморфологічних змін тканин і органів, а також результатами судово-медичної експертизи шматочків внутрішніх органів . Таким чином, між виявленим пораненням грудної клітки та настанням смерті гр. ОСОБА_12 , існує прямий причинний зв`язок. Смерть Нікітіна настала близько 6-12 годин до розтину його трупа. Незадовго до настання смерті ОСОБА_12 вживав алкогольні напої, в крові виявлено 4,7% (проміллє), що за своєю функціональною оцінкою, відносно живих осіб відповідає стану алкогольного отруєння.

Судово-медичних даних, які б свідчили про можливість утворення вищевказаної травми грудної клітки на тілі ОСОБА_12 внаслідок самоушкодження немає;

- висновком експерта від 07.08.2020 № 03-01/516/6, згідно якого зважаючи на морфологічні властивості ушкодження (темно-червоний відтінок крововиливів в м`які тканини і внутрішні органи; відсутність ознак загоєння рани та ушкоджень м`яких тканин і внутрішніх органів) наявність слідів масивної зовнішньої та внутрішньої кровотечі, вони утворилися прижиттєво, незадовго до настання смерті ОСОБА_12 . Рана передньої поверхні лівої половини грудей спричинена колючо-ріжучою дією гострого предмета (знаряддя), з властивостями леза і спинки, що притаманно типовому клинку ножа. Описана рана передньої поверхні лівої половини грудей, що продовжилася раневим каналом, із проникненням в грудні порожнину та ушкодженням підключичної артерії, була небезпечною для життя , як в момент заподіяння так і в клінічному перебігу, і за ступенем тяжкості належить до тяжких тілесних ушкоджень. Судово-медичних даних, які б вказували на положення тіла ОСОБА_12 , під час спричинення йому тілесних ушкоджень , немає. Однак зважаючи на напрям раневого каналу, в момент дії травмуючої сили він був обернений до неї передньою поверхнею тіла. Смерть ОСОБА_12 після спричинення йому тілесних ушкоджень, настала в короткий проміжок часу, який може вимірюватися хвилинами. Впродовж цього часу він міг виконувати самостійні дії, в межах які дозволяли його стан та обставини. Судово-медичних даних, щодо здійснення ОСОБА_12 активного опору нападнику, під час спричинення йому тілесних ушкоджень, при судово-медичній експертизі його трупа не виявлено.Утворення тілесних ушкоджень та тілі ОСОБА_12 за обставин, які вказала підозрювана ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту за її участю, виключається;

- висновком експерта від 02.09.2020 № 05-4-05/68, згідно якого ушкодження на шкіряному клапті (вилученого під час розтину трупа ОСОБА_12 ) є колото-різаними, можливість спричинення ушкоджень в результаті дії клинка ножа, вилученого під час добровільної видачі 15.06.2020, є малоймовірною;

- висновком експерта від 23.02.2022 № СЕ-19/124-21/9944-ПС, відповідно до якого ОСОБА_10 на момент скоєння інкримінованого їй діяння перебувала в емоційному стані страху, інших яскраво виражених емоційних станів (стрес, фрустрація, гнів тощо) під час бесіди виявлено не було. ОСОБА_10 не перебувала в стані вираженого емоційного збудження або вираженого емоційного напруження, що може розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання. ОСОБА_10 на момент скоєння інкримінованих їй дій у стані фізіологічного афекту як психологічної підстави сильного душевного хвилювання не перебувала. ОСОБА_10 могла передбачати наслідки своїх дій.

Вказані докази підтверджують, що обвинувачена ОСОБА_10 завдала ОСОБА_12 один удар кухонним ножем в груди спереду (в район розташування серця), що свідчить про усвідомлення нею суспільно-небезпечного характеру свого діяння, передбачення його суспільно небезпечних наслідків та бажанням їх настання. Суд також враховує ту обставину, що ніж, яким було вчинено злочин, обвинувачена після заподіяння ушкодження ОСОБА_12 , помила (знищивши сліди крові), що потягло до приховання слідів злочину. Суд також враховує, що ОСОБА_10 не одразу викликала швидку медичну допомогу та не намагалася сама після нанесення нею удару в груди потерпілого надати йому невідкладну допомогу, хоча бачила інтенсивність кровотечі. Також ОСОБА_10 вимила підлогу від крові ОСОБА_12 , що сприяло приховуванню інтенсивності кровотечі з рани потерпілого ОСОБА_12 .

Суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доведена належними та допустимими доказами. Обставин, які б викликали сумніви у належності та допустимості доказів, не встановлено.

До показань обвинуваченої ОСОБА_10 про те, що вона не вбивала потерпілого ОСОБА_12 , суд відноситься критично і розцінює такі показання, як спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за вчинений особливо тяжкий злочин, оскільки подальші дії обвинуваченої ОСОБА_10 направлені приховування слідів злочину змивання слідів крові з кухонного ножа та підлоги.

Судом також не встановлено підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_10 на ст.119 КК України, оскільки для вбивство з необережності, на відміну від умисного вбивства, має місце лише при необережній формі вини, для якої характерне поєднання усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння (дії чи бездіяльності) та недбалого або самовпевненого ставлення до настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння.

Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема способу, знаряддя злочину, характеру і локалізацію поранення, зокрема, обвинувачена ОСОБА_10 завдала удару потерпілому ОСОБА_12 ножем в ліву частину грудної клітини та не намагалась одразу викликати швидку медичну допомогу для врятування життя потерпілого, та не зважила на інтенсивність та об`єм кровотечі з рани потерпілого та його перебування без свідомості, що виключає можливість характеризувати дії обвинуваченої як необережні.

Також не встановлено підстав для кваліфікації дій ОСОБА_10 за ст. 118 КК України, оскільки з матеріалів кримінального провадження та самих показань обвинуваченої, остання під час вчинення кримінального правопорушення не перебувала у обстановці необхідної оборони, уявної оборони або в умовах необхідності затримання злочинця.

Виключається також кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_10 за ст. 116 КК України оскільки під час безпосереднього здійснення злочину винна особа перебувала у звичайному психічному стані, а не у стані сильного душевного хвилювання, що підтверджуються судово-психологічною експертизою від 23.02.2022 № СЕ-19/124-21/9944-ПС

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 263 від 08.07.2020 ОСОБА_10 хронічним психічним захворюванням, недоумством не страждає і не страждала, на період часу до якого відноситься скоєння інкримінованого їй правопорушення, а виявляє психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю із синдромом залежності, у зв`язку з чим не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Свідки захисту які були допитані в судовому засіданні ОСОБА_16 , ОСОБА_17 дали показання про те, що ОСОБА_10 та померлий ОСОБА_12 проживали протягом тривалого часу (більше 10 років) як одна сім`я, між собою не билися, інколи вживали спиртні напої, до них ніхто не приїзджав, тільки син ОСОБА_10 ОСОБА_18 . Свідками смерті ОСОБА_12 не були.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що докази сторони захисту не спростовують обвинувачення та обставин вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_10 .

З урахуванням викладеного, оцінивши показання потерпілого, обвинуваченої, свідків, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доведена.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 115 КК України умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_10 згідно ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, крім іншого формулювання обвинувачення та обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання. крім того, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, згідно п.4 ч.1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню.

Суд не може враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_10 , не зазначені в обвинувальному акті, оскільки їх врахування буде погіршувати становище засудженої. Також підстав для врахування як обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_10 вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, суд не вбачає, оскільки в матеріалах справи відсутні докази проведення огляду ОСОБА_10 на стан сп`яніння в день вчинення злочину.

З урахуванням обставин справи, характеру та ступеню тяжкості кримінального правопорушення, враховуючи особу обвинуваченої ОСОБА_10 , яка раніше не судима, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, є пенсіонеркою, відсутністю обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, виходячи з основних засад призначення покарань, визначених ст.65 КК України, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_10 покарання у межах санкції ч.1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі.

На думку суду, таке покарання буде справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування положень ст. 69, 75 КК України.

Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_10 матеріальної шкоди в сумі 37872,00 грн. та моральної шкоди, сума якої була збільшена потерпілим до 900000,00 грн.

Частиною 1 ст. 1177 ЦК України, встановлено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Статтею 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», визначено, що поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

При цьому, понесені на організацію поминального обіду затрати не відносяться до витрат з поховання. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 10.07.2019 у справі № 500/8418/13-ц, 30.10.2019 у справі № 484/1407/17.

Таким чином, позовні вимоги в частині в частині відшкодування вартості поминальних обідів задоволенню не підлягають.

Поряд з цим, враховуючи належне документальне підтвердження понесених витрат на поховання, зокрема на організацію поховання (копання ями, місце для захоронення, послуги ритуального автомобіля, ритуальний одяг) суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково, а саме у розмірі 9464,00 грн. (2664,00+ 6800,00).

Витрати на проїзд згідно наданих документів становлять 1244,70 грн. (364,00+498,70+382,00), які підлягають до стягнення, натомість витрати на проїзд здійснені після поховання 15.06.2020 не підлягають до задоволення, оскільки не доводять необхідності таких витрат.

Таким чином, цивільний позов в частині стягнення майнової шкоди підлягає до часткового задоволення на суму 10708,70 грн.

В частині відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, також при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

При вирішенні питання про задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди, суд враховує характер протиправних дій обвинуваченої, ступінь вини відповідача, глибину душевних страждань позивача, внаслідок вчиненого кримінального правопорушення.

Суд приходить до висновку, що в результаті смерті ОСОБА_19 потерпілому ОСОБА_7 безспірно була спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, які потерпілий зазнав у зв`язку з втратою брата через неправомірні дії обвинуваченої, внаслідок чого у нього виникли негативні переживання та спогади, які травмують психіку, насторога, емоційні реакції при згадуванні. Поряд з тим, обґрунтовуючи моральну шкоду, потерпілий також посилається на моральні страждання інших осіб- своєї матері, батька, доньки померлого ОСОБА_12 , що не може бути враховано при визначенні розміру моральної шкоди цивільному позивачу ОСОБА_7 .

За таких обставин, суд, виходячи з засад розумності та справедливості визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілому ОСОБА_7 в сумі 100000,00 грн.

Ухвалою суду від 27.10.2020 накладено арешт на майно обвинуваченої 1/2 частини квартири АДРЕСА_4 з метою забезпечення цивільного позову. Оскільки суд стягує з обвинуваченої суми на користь цивільного позивача, то підстав для скасування арешту немає.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання зарахувати строк її попереднього ув`язнення ОСОБА_10 з 13.06.2020 по 15.06.2020 з розрахунку день за день.

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили не встановлено.

Підтверджені документально процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової трасологічної експертизи № 10/1048 від 27.07.2020 на суму 2615,06 грн, проведенням судової дактилоскопічної експертизи № 10/1006 від 03.07.2020 на суму 653,80 грн, проведенням судової дактилоскопічної експертизи № 10/1021 від 09.07.2020 на суму 980,70 грн, а всього на суму 4249,56 грн. підлягають стягненню, у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченої на користь держави.

Витрати на правову допомогу понесені потерпілим, що становлять 3000,00 грн. підлягають стягненню, у відповідності до ст. 118, ч. 1 ст. 124 КПК України, з обвинуваченої ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_20

Доля речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 370, 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_10 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Запобіжний захід ОСОБА_10 не обирати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту приведення вироку до виконання і її затримання після набрання вироком законної сили.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_10 з 13.06.2020 по 15.06.2020 з розрахунку день за день.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 10708,70 грн. матеріальної шкоди, 100000,00 грн. моральної шкоди, витрат на правову допомогу у сумі 3000,00 грн, а всього 113708,70 грн.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати в сумі 4249,56 грн. за проведення експертиз.

Речові докази:

халат жіночий, жіночу нічну сорочку, ганчірку із швабри, губку, 2 наволочки, 3 рушники, простирадло, врізний дверний замок, ніж кухонний, дактилокарту на ім`я ОСОБА_12 , дактилокарту на ім`я ОСОБА_10 , 5 відрізків липкої стрічки з фрагментами слідів рук, змив на марлевому тампоні з внутрішньої сторони ручки до ванної кімнати, змив на марлевому тампоні з зовнішньої сторони ручки до ванної кімнати, змив на марлевому тампоні з рами дверей до ванної кімнати, змив на марлевому тампоні з ложе трупа, змив на марлевому тампоні з внутрішньої ручки 2-х вхідних дверей, змив на марлевому тампоні з зовнішньої ручки 2-х вхідних дверей, виріз з простині, зрізи нігтів з обох рук підозрюваної ОСОБА_10 , піднігтьовий вміст марлі підозрюваної ОСОБА_10 , піднігтьовий вміст потерпілого ОСОБА_12 , піднігтьовий вміст на марлі потерпілого ОСОБА_12 , змиви з рук підозрюваної ОСОБА_10 , мікронакладення з рук потерпілого ОСОБА_12 , змив на марлевому тампоні з відра, змив з шкафчика, з внутрішньої сторони дверей до кімнати, змив з підлоги житлової кімнати, змив із зовнішньої сторони ручки до кімнати, змив з внутрішньої ручки до кімнати, змив з рами вхідних дверей до кімнати, зразки волосся потерпілого ОСОБА_12 , які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області знищити;

-мобільний телефон марки «Lenovo» Мобільний телефон марки «Samsung», Мобільний телефон марки «NOMI» - які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області повернути власнику ОСОБА_10 ;

- диск DVD-R з написом: «Огляд місця події 13.06.2020 АДРЕСА_1 »; диск DVD-R на якому зафіксовано огляд місця події від 13.06.2020; диск DVD-R з написом : «Слідчий експеримент за участю підозрюваної ОСОБА_10 к/п № 0000339»; диск DVD-R з написом : «ВФ Україна» GD-20-06240/кі від 13.07.20 № 697/1095/20 з інформацією про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг, які перебувають в матеріалах справи залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченій.

Головуючий ОСОБА_1