Провадження № 1-кс/344/7273/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого відділу Івано-Франківського РУП ГУНП України в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001963 від 31.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И ЛА :

04.10.2024 слідчий ОСОБА_4 , за погодженням прокурора ОСОБА_7 , звернулася із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001963 від 31.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, відносно ОСОБА_5 терміном на 60 днів.

Клопотання обґрунтовано тим, що 30.07.2024 у період часу з 13 год 30 хв по 21 год 30 хв, ОСОБА_5 з метою незаконного збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна, направився до будинку АДРЕСА_1 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 піднявся на шостий поверх вказаного будинку, підійшов до дверей квартири АДРЕСА_2 , де проживає потерпіла ОСОБА_8 , та переконавшись, що у квартирі нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа до серцевини замка вхідних дверей, незаконно проник до вказаного приміщення.

В подальшому, ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаному приміщенні, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, керуючись корисливими мотивами, з метою незаконного збагачення, у період дії на території України воєнного стану, який введений згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України № 271/2024 від 06.05.2024, затвердженим Законом України № 3684-ІХ від 08.05.2024) таємно викрав:

- ланцюжок на шию, виготовлений із золота 585 проби, вартістю 30000 грн;

- ланцюжок на шию, виготовлений із золота 585 проби, вартістю 30000 грн;

- підвіску на шию у вигляді хрестика, виготовлену із золота 585 проби, вартістю 5000 грн;

- пару сережок, виготовлених із золота 585 проби, з вставками у вигляді камінчиків чорного кольору, вартістю 8000 грн;

- пару сережок, виготовлених із золота 585 проби, оздоблених камінчиками білого кольору, вартістю 8000 грн;

- каблучку, виготовлену із золота 585 проби, оздоблену діамантами, вартістю 60000 грн;

- каблучку у вигляді знаку «безкінечності», виготовлену із золота 585 проби, оздоблену діамантами, вартістю 17 000 грн;

- грошові кошти в сумі 5000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 30.07.2024 становить 205239 грн та 12000 гривень.

Після вчинення крадіжки, ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном та грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 375239 гривень.

Окрім цього, 12.08.2024 близько 10 год, ОСОБА_5 з метою незаконного збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна, направився до будинку АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 піднявся на шостий поверх вказаного будинку, підійшов до дверей квартири АДРЕСА_4 , де проживає потерпіла ОСОБА_9 , та переконавшись, що у квартирі нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа до серцевини замка вхідних дверей, незаконно проник до вказаного приміщення.

В подальшому, ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаному приміщенні, діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, керуючись корисливими мотивами, з метою незаконного збагачення, у період дії на території України воєнного стану, який введений згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України № 271/2024 від 06.05.2024, затвердженим Законом України № 3684-ІХ від 08.05.2024) таємно викрав:

- ланцюжок на руку, виготовлений із золота 585 проби, вартістю 2500 грн;

- каблучку, виготовлену із металу жовтого та білого кольорів, зі вставкою камінчика білого кольору, вартістю 1500 грн;

- наручний годинник марки «Citizen», вартістю 8500 грн;

- грошові кошти в сумі 21950 злотих, що відповідно до курсу НБУ станом на 12.08.2024 становить 227803,68 гривень.

Після вчинення крадіжки, ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном та грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 231803,68 гривень.

Також встановлено, що ОСОБА_5 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах та місці придбав предмет, зовні схожий на пістолет та вісім предметів, зовні схожих на патрони, які зберігав без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, ОСОБА_5 , не маючи наміру здати предмет, зовні схожий на пістолет та вісім предметів, зовні схожих на патрони до правоохоронних органів, 12.08.2024 близько 20 год 06 хв, зберігаючи при собі вказані предмети, перебував неподалік під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_5 , де на підставі ст. 208 Кримінально-процесуального кодексу України, був затриманий працівниками поліції.

12 серпня 2024 року у період часу з 20 год 06 хв по 22 год 03 хв, під час затримання ОСОБА_5 , працівником поліції проведено обшук затриманого, в ході якого було виявлено та вилучено предмет, зовні схожий на пістолет із маркуванням на затворі та рамці « НОМЕР_1 », із магазином до нього, в якому знаходилися вісім предметів, зовні схожих на патрони, на капсулі яких наявне маркування « НОМЕР_2 ».

Відповідно до висновку експерта, наданий на дослідження предмет є нарізною самозарядною зброєю 9-мм самозарядним пістолетом Макарова, № НОМЕР_3 промислового виробництва, випуску 1986 року, призначений для стрільби 9-мм патронами ПМ (9х18 мм). Пістолет перебуває у справному стані. Пістолет придатний для стрільби 9-мм патронами ПМ (9х18 мм). Ознаки втручання у конструкцію відсутні.

Вісім предметів, наданих разом із пістолетом на дослідження є військовими боєприпасами до нарізної вогнепальної автоматичної та самозарядної зброї є 9-мм пістолетними патронами до пістолету Макарова (ПМ). Патрони промислового виробництва (Юрузанський патронний завод, 1987 рік випуску). Патрони справні та придатні для стрільби.

12 серпня 2024 року ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України, затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

13 серпня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимий.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, що містяться у протоколах огляду місця події, постановами про визнання речовими доказами, протоколами допитів потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколами огляду відеозаписів, протоколами огляду речей, протоколом затримання, протоколами пред`явлення речей для впізнання за фотознімками потерпілим, висновками балістичної, трасологічної, судово-дактилоскопічної експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

14 серпня 2024 ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.10.2024 включно.

Строк досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001963 від 31.07.2024 завершується 13.10.2024, однак, внаслідок складності провадження, закінчити досудове розслідування кримінального провадження у строк, зазначений у ч. 3 ст. 219 КПК України, не представляється можливим, оскільки у кримінальному провадженні необхідно провести допит ОСОБА_11 , який являється власником квартира АДРЕСА_6 , в якій проживав ОСОБА_5 , зібрати в повному обсязі характеризуючі матеріали щодо ОСОБА_5 , встановити обставини, за яких підозрюваний придбав вищевказану вогнепальну зброю та патрони та вжити інших заходів, у проведенні яких виникне необхідність для прийняття кінцевого рішення по кримінальному провадженню.

Також, необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, щодо відкриття матеріалів іншій стороні, виконати вимоги ст. 291 КПК України, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Беручи до уваги, що обсяг кримінального провадження, складність матеріалів та умов доступу підозрюваного до вказаних матеріалів може спричинити зволікання при ознайомленні сторонами з матеріалами кримінального провадження, може виникнути необхідність у встановленні строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, що потребує додаткового часу.

Виконання вказаних слідчих та процесуальних дій потребує додаткового часу і вони не можуть бути завершені у строк визначений ч. 3 ст. 219 КПК України з об`єктивних причин, внаслідок особливої складності даного кримінального провадження. Отже, для завершення досудового розслідування кримінального провадження у повному обсязі, виникла необхідність у продовженні строку досудового розслідування до трьох місяців.

У зв`язку з вищенаведеним, 04 жовтня 2024 року виконуючим обов`язки керівника Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_12 було продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 13.11.2024, так як внаслідок складності закінчити досудове розслідування даного кримінального провадження у строк, зазначений у ч. 3 ст. 219 КПК України, не представлялось можливим у зв`язку із вищенаведеним.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 відповідно ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті якого передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі до восьми років.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставами вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду зумовлюється тим, що останній, усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинені злочини, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, може намагатись уникнути покарання. Окрім цього, 25.11.2019 ОСОБА_5 оголошено в розшук, оскільки останній переховується від суду.

Можливість підозрюваного ОСОБА_5 незаконно впливати на потерпілих у даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрюваному відоме їх місце проживання, та він, шляхом вмовляння, залякування, може схиляти їх до зміни власних показань, що може істотно вплинути на досудове розслідування. Оцінюючи наявність цього ризику, варто врахувати, що ризик впливу на потерпілих існує не лише на етапах досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду.

Можливість ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що у підозрюваного відсутнє офіційне місце працевлаштування, а отже і джерело доходу, у зв`язку з чим підозрюваний останній може продовжити свою злочинну діяльність чи вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою незаконного збагачення. Окрім цього, підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, однак на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив.

Викладене свідчить про те, що заявлені ризики наявні та обґрунтовані. Оцінюючи особу підозрюваного, з врахуванням статті 178 КПК України, слідство приходить до висновку, що ОСОБА_5 працездатний, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню в слідчому ізоляторі не хворіє.

Враховуючи вищевикладене, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, відсутність у підозрюваного офіційного працевлаштування, міцних соціальних зв`язків та джерел доходу, ризиків продовження протиправної поведінки, та те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки уникнути вищевказаних ризиків, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, так як вони не зможуть запобігти вищевказаним ризикам.

Разом з тим, якщо слідчий суддя, суд, згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дійде до переконання про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, на підставі п. 5 ст. 182 КПК, беручи до уваги репутацію підозрюваного, його майновий стан, тяжкість інкримінованого йому злочинів, то необхідний йому розмір пропонуємо у межах вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених в ньому, просив клопотання задоволити.

Слідчий підтримала думку прокурора.

Захисник у судовому засіданні просив відмовити у задоволені клопотання прокурора. Визначити мінімальний розмір застави, оскільки ризики із плином судового засідання зменшились. Його підзахисний не має наміру ухилятися від слідства, суду.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечив щодо продовження строку тримання під вартою, однак просив зменшити розмір застави, оскільки має намір піти в ЗСУ.

Слідчий суддя, заслухавши доводи учасників розгляду, дослідивши надані матеріали, дійшла наступного висновку.

Слідчим відділом Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001963 від 31.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.

12 серпня 2024 ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

13 серпня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме підозрюється у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану; ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконному придбанні, зберіганні та носінні вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 14.08.2024 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10 жовтня 2024 року включно із визначенням розміру застави в межах 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 211 960 грн. Тримання його під вартою здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Постановою виконуючого обов`язків керівника Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_12 від 04.10.2024 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001963 від 31.072024 до трьох місяців, тобто до 13.11.2024.

Положеннями ч. 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У судовому засіданні, на думку слідчого судді, підтвердилась встановлена при застосуванні запобіжного заходу наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, яка, зокрема, підтверджується долученими до клопотання доказами: протоколом огляду місця події від 12.08.2024, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 12.08.2024, протоколом пред`явлення речей до впізнання за фотознімками від 13.08.2024, протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 11.09.2024, протоколом огляду предметів від 11.09.2024, протоколом огляду місця події від 12.08.2024, висновком експерта №СЕ-19/109-24/13366-ТВ від 17.09.2024, висновком експерта №СЕ-19/109-24/13429-ФХД від 26.09.2024, висновком експерта №СЕ-19/109-24/14101-ТВ від 02.10.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 13.08.2024, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 13.08.2024, протоколом огляду предметі від 13.08.2024, протоколом огляду предмету від 13.08.2024, протоколом огляду предметів від 13.08.2024, протоколом огляду предметів від 13.08.2024, висновком експерта №СЕ-19/109-24/11676-Д від 14.08.2024, висновком експерта №СЕ-19/109-24-11679-БЛ віл 13.08.2024, висновком експерта №896/24-28 від 13.08.2024, висновком експерта №994/24-28 від 25.09.2024, протоколом огляду місця події від 30.07.2024, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 31.07.2024, протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотографіями від 13.08.2024, протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 11.09.2024, висновком експерта №897/24-28 від 13.08.2024.

Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК, також були перевірені слідчим суддею при продовженні вказаного запобіжного заходу.

Питання доведеності чи недоведеності вини, а також роль підозрюваного у вчиненні злочину є прерогативою суду, який розглядатиме справу по висунутому обвинуваченню та буде встановлювати вказані обставини при розгляді справи по суті.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно, ставити під сумнів як кваліфікацію дій підозрюваного, так і обґрунтованість самої підозри на даному етапі розслідування за даних умов, підстав не має.

Докази зібрані під час досудового розслідування, які вивчені слідчим суддею надають можливість пересвідчитись у достовірності припущень слідчого на вказаній стадії кримінального процесу.

Разом з тим, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , його вік, розлучений, не працюючий, наявність місця реєстрації та місця проживання, раніше не судимий.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі Ілійков проти Болгарії (заява №33977/96 від 26 липня 2001 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

У рішенні по справі W. проти Швейцарії (заява №14379/88 від 26.01.1993) Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Наведені обставини разом із суворістю можливого покарання можуть схилити підозрюваного також і до втечі.

Слідчий суддя враховує, що існує ризик переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, може намагатись уникнути покарання. Окрім цього, 25.11.2019 ОСОБА_5 оголошено в розшук, оскільки останній переховується від суду.

Слідчий суддя також не виключає ризик незаконно впливати на потерпілих у даному кримінальному провадженні, оскільки підозрюваному відоме їх місце проживання, та він, шляхом вмовляння, залякування, може схиляти їх до зміни власних показань, що може істотно вплинути на досудове розслідування. Оцінюючи наявність цього ризику, варто врахувати, що ризик впливу на потерпілих існує не лише на етапах досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків необхідно враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Відповідно, за таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Також слідчий суддя не виключає ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що у підозрюваного відсутнє офіційне місце працевлаштування, а отже і джерело доходу, у зв`язку з чим підозрюваний останній може продовжити свою злочинну діяльність чи вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою незаконного збагачення. Окрім цього, підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, однак на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив.

Відтак, слідчий суддя дійшла висновку, що вказані ризики існують, оскільки відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування.

При цьому, слідчий суддя враховує, що ризик в свою чергу не є визначеною подією, а по суті має ймовірність отримання несприятливих для досудового розслідування подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання доведено неможливість запобігання відповідним ризикам у разі застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

При застосуванні іншого більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 існує значна ймовірність того, що він порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки.

Стороною захисту не наведено вагомих підстав вважати, що обставини, які вказували на наявність заявлених прокурором ризиків, запобігання спробам яких є метою та підставами застосування запобіжних заходів, змінилися, та відповідно, вони зменшились, а також, що після прийняття рішень про застосування запобіжного заходу виникли нові обставини.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Однак, слідчий суддя враховує те, що для завершення досудового розслідування необхідно виконати ряд процесуальних дій, зокрема, провести допит ОСОБА_11 , який являється власником квартира АДРЕСА_6 , в якій проживав ОСОБА_5 , зібрати в повному обсязі характеризуючі матеріали щодо ОСОБА_5 , встановити обставини, за яких підозрюваний придбав вищевказану вогнепальну зброю та патрони та вжити інших заходів, у проведенні яких виникне необхідність для прийняття кінцевого рішення по кримінальному провадженню. Також, необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, щодо відкриття матеріалів іншій стороні, виконати вимоги ст. 291 КПК України, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Слідчим суддею береться до уваги ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , фактичні обставини, які викладені у підозрі, зумовлює наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, те, що інкриміновані кримінальні правопорушення вчинені протягом нетривалого проміжку, а також в період воєнного стану.

Поряд з цим, не ставлячи під сумнів довіру, на яку заслуговує особа, слід зазначити, що з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини, слідчий суддя в цілому вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу, не може забезпечити належну процесуальну поведінку вказаної особи, тому не може бути застосований запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Беручи до уваги відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 10.10.2024, відсутні обставини на зміну ризиків у бік їх зменшення, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задоволити, продовжити строк тримання його під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 13.11.2024, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження з урахуванням вказаних вище умов.

Разом з тим згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою.

Частиною 5 ст.182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на вищевикладене, з врахуванням особи підозрюваного ОСОБА_5 , його майнового стану, відсутність належних даних про джерела доходів, сталість соціальних зв`язків, обставин інкримінованих кримінальних правопорушень, слідчий суддя вважає, за можливе залишити раніше визначений розмір застави - 70 розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб. Разом з тим, у випадку сплати застави на підозрюваного ОСОБА_5 , слід покласти, передбачені у ст. 194 КПК України додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена, оскільки такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження, а визначений розмір застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб вилучити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні і стимулюватиме його подальшу поведінку.

Що стосується бажання підозрюваного вступити до лав ЗСУ, на захист країни, то питання щодо можливості проходження військової служби за призовом під час мобілізації обвинуваченими, які перебувають під вартою, врегульовано положеннями статті 616 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання задоволити.

Продовжити дію запобіжного заходу - тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 13 листопада 2024 року включно, тобто в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою підозрюваного здійснювати в Державній установі «Івано-Франківській установі виконання покарань (№ 12)».

Залишити раніше визначений розмір застави - 70 розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб, що становить 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265).

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки на строк до 13 листопада 2024 року включно, тобто в межах строку досудового розслідування:

1) не відлучатися з населеного пункту в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

4) не відвідувати бари, кафе, ресторани та інші місця, в яких продаються спиртні напитки,

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1