УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 570/3509/24

провадження № 51 - 4354 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 18 вересня 2024 року про повернення апеляційної скарги,

встановив:

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 31 липня 2024 року задоволено подання ДУ «Городоцький ВЦ (131)» та замінено ОСОБА_6 невідбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 10 місяців 5 днів на виправні роботи строком на 1 рік 10 місяців 5 днів з відрахуванням 20 % заробітку в дохід держави.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 18 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу суду першої інстанції, повернуто апелянту на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК, як особі, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

ОСОБА_5 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Рівненського апеляційного суду від 18 вересня 2024 року та призначити новий розгляд цього провадження у суді апеляційної інстанції.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження за касаційною скаргою слід відмовити, з огляду на таке.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Як вбачається зі змісту касаційної скарги та долученої до неї копії оскаржуваної ухвали, суддя апеляційного суду, перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_5 , дійшов висновку про необхідність повернення цієї апеляційної скарги, оскільки скаржник не має права подати апеляційну скаргу. Своє рішення суддя апеляційного суду мотивував тим, що ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 31 липня 2024 року задоволено подання ДУ «Городоцький ВЦ (№ 131)» та замінено ОСОБА_6 невідбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 10 місяців 5 днів на виправні роботи строком на 1 рік 10 місяців 5 днів з відрахуванням 20 % заробітку в дохід держави.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 393 КПК апеляційну скаргу мають право подати потерпілий або його законний представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції.

Питання про заміну засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким вирішується в порядку виконання вироку.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів

Ураховуючи вищезазначені норми закону, суддя апеляційного суду вірно обґрунтував у своєму рішенні, що законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 не є учасником провадження з питання заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а отже він, а також потерпіла, не наділені правом апеляційного оскарження рішень місцевого суду, ухвалених за наслідками розгляду таких клопотань. З таким висновком погоджується й колегія суддів касаційного суду.

Також колегія суддів відхиляє як безпідставні доводи касаційної скарги законного представника неповнолітньої потерпілої про неврахування судом апеляційної інстанції висновків, сформульованих у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2019 року у провадженні (справа № 742/584/18), оскільки в даному випадку оскаржувалось рішення в частині призначеного засудженому покарання на стадії виконання вироку.

Наведені обставини свідчать про те, що суддя апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, діяв у відповідності із вимогами кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 18 вересня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3