Справа № 361/2487/23
Провадження № 1-в/361/277/24
У Х В А Л А

Іменем України

04 листопада 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари клопотання начальника Броварського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 07 червня 2017 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України до 5 років позбавлення волі; 12 червня 2018 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі; 01 листопада 2023 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 3 роки, -

встановив:

24 жовтня 2024 року до суду надійшло клопотання начальника Броварського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про приведення у відповідність із діючим законодавством вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2023 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 3 роки, у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Від прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд клопотання, проти задоволення якого не заперечує, за його відсутності.

Представник Броварського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області й засуджений ОСОБА_4 , незважаючи на належне повідомлення, в судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили.

Неприбуття вказаних осіб не є перешкодою для розгляду клопотання відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про доцільність задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Так, вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 3 роки. Відповідно до вироку засудженим були спричинені збитки ОСОБА_6 на загальну суму 5 350 грн, ОСОБА_7 на загальну суму 6 873 грн 30 коп., потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 5 033 грн 33 коп., потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 983 грн. Вирок суду набрав законної сили 02 грудня 2023 року.

Приписи ч. 1 ст. 2 КК України передбачають, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 6 ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Приписами ч.ч. 2, 3 ст. 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

За ч. 1 ст. 51 КУпАП настає адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частина 2 ст. 51 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривен, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року - для будь-якого платника податку.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 684,00 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1 342,00 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, щодо майна потерпілого ОСОБА_9 , а саме 07 січня 2023 року, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2 684,00 грн.

Частиною7 ст. 42 Закону України «Про правотворчу діяльність» передбачено, що у разі викладення структурного елемента нормативно-правового акту в новій редакції попередня його редакція втрачає чинність з дня набрання чинності новою редакцією цього структурного елемента.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

За таких обставин, суд вважає, що внаслідок прийняття Закону № 3886-ІХ втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у якому обвинувачувався та був засуджений вироком суду ОСОБА_4 за епізодом викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 07 січня 2023 року, оскільки розмір викраденого нею майна за вказаним епізодом становить 983 грн, який не перевищував двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених законом на 1 січня звітного податкового року, у якому було вчинено кримінальне правопорушення.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, у зв`язку з декриміналізацією діяння, за епізодом таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої ОСОБА_4 07 січня 2023 року у відношенні майна потерпілого ОСОБА_9 , за вчинення якого вироком суду був засуджений ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне виключити з вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2023 року вказаний епізод обвинувачення ОСОБА_4 . В іншій частині вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2023 року залишити без змін.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 5, 74, 185 КК України, керуючись ст.ст. 371, 372, 392, 395, 532, 537, 539 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання задовольнити.

Привести вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2023 року щодо ОСОБА_4 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, виключивши з вироку суду обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за епізодом крадіжки, яка мала місце 07 січня 2023 року у відношенні майна потерпілого ОСОБА_9 .

В іншій частині вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2023 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляції через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1