Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1230/24
Провадження № 1-кп/945/528/24
Ухвала

Іменем України

17 жовтня 2024 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

захисника ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Вознесенськ Миколаївської області, не працюючої, не одруженої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 114-2 КК України, ч. 1 ст. 161 КК України,

встановив:

22 травня 2024 року до Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 1 ст. 161 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечував. Обвинувачений ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_4 вважали за можливе закрити кримінальне провадження. Обвинувачений ОСОБА_5 вказувала на те, що кримінальне провадження відносно неї сфабриковане, а тому досудове розслідування проведено однобоко, а тому ОСОБА_5 вважає за необхідне розширити судове розслідування.

Заслухавши прокурора, захисника та обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з таких підстав.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Угод укладених у кримінальному провадженні до суду не надійшло. Підстав для повернення обвинувального акта прокурору, а також підстав для закриття кримінального провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового розслідування не вбачається. Кримінальне провадження підсудне Миколаївському районному суду Миколаївської області.

Щодо позиції сторони захисту щодо необхідності закриття кримінального провадження, судом встановлено таке.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, у тому числі, і таке: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Зі змісту пунктів 5-8, 10 частини першої статті 284 КПК України слідує, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо: помер підозрюваний, обвинувачений, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством; стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу; після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Також, кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності; з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті; 1-1) з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті (не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі); 1-2) з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті (втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння), якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою; 2) якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом; 3) досягнуто податковий компроміс у справах про кримінальні правопорушення, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (частина 2 статті 284 КПК України).

Так, стороною захисту у підготовчому судовому засіданні, до суду не представлено жодного доказу, на підтвердження того, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 може бути закрито з підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу. Таких підстав також не встановлено і під час проведення підготовчого судового засідання.

Судове засідання, з урахуванням принципу гласності та відкритості, належить проводити відкрито. Обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України судом не встановлені.

Склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді є таким: прокурор, захисник, обвинувачений.

Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

З урахуванням того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, а також тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі, суд вважає за необхідне доручити органу з питань пробації скласти та надати суду досудову доповідь щодо обвинуваченого.

Крім цього, 17 жовтня 2024 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання та просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні заперечувала проти клопотання прокурора. ОСОБА_5 вказує на те, що кримінальне провадження відносно неї сфабриковане та взагалі розпочалося через звернення ОСОБА_5 до органів поліції та СБУ, де ОСОБА_5 окреслила свою позицію щоби її депортували, при цьому показала свою потенційну небезпеку для держави Україна, у зв`язку з чим, ОСОБА_5 вважає себе ні в чому невинуватою особою. ОСОБА_5 відкидає заявлені прокурором ризики, оскільки у неї немає паспорту і вона не може бути працевлаштована, у ОСОБА_5 немає грошей, а тому вона не представляє небезпеки для цієї держави, а навпаки, держава Україна представляє небезпеку для ОСОБА_5 .

Захисник у судовому засіданні заперечував проти продовження тримання під вартою ОСОБА_5 та вважав, що відносно обвинуваченої слід обрати нічний домашній арешт, з забороною залишення місця проживання з 20 години вечора до 06 години ранку наступного дня, з застосуванням електронних засобів контролю.

Заслухавши сторін кримінального провадження та вирішуючи питання про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, судом встановлено таке.

ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався. Під час підготовчого судового засідання ОСОБА_5 також продовжувався строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, у тому числі: згідно з п. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від суду; згідно з п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 3 статті 315 КПК України визначено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , яка має молодий вік, задовільний стан здоров`я, не має родини та утриманців.

ОСОБА_5 офіційно ніде не працевлаштована, не має постійного заробітку, а отже і стримуючих факторів від вчинення нового злочину. Крім цього, ОСОБА_5 у підготовчих засіданнях не виказує намірів до працевлаштування та вже тривалий час, зі слів самої ОСОБА_5 , не дивлячись на повнолітній вік обвинуваченого, остання перебуває на утриманні своїх батьків, брата та сестри.

ОСОБА_5 раніше не судима, однак наразі обвинувачується у вчиненні двох злочинів, які мають різний об`єкт посягання та різний рівень суспільної небезпеки.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що стан здоров`я ОСОБА_5 унеможливлює її утримання під вартою до суду не подано.

Вказані вище обставини встановлені у попередніх підготовчих судових засіданнях і не спростовані в ході розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Сторона захисту правом збирання та подання до суду документів та інших доказів, в порядку, визначеному ст. 22 КПК України, не скористалась.

З огляду на викладене, суд вважає, що є підстави вважати, що у обвинуваченого наявні ризики: переховуватися від суду, оскільки з неодноразових пояснень ОСОБА_5 у судовому засіданні слідує, що вона, немає планів залишатися на території України, а отже і вести спосіб життя, відповідно до українського законодавства, а навпаки сиділа вдома та чекала, коли зміниться ситуація, про що ОСОБА_5 вказує особисто і добровільно у судовому засіданні. Доказів на підтвердження міцних сімейних чи соціальних зв`язків ОСОБА_5 суду не представлено.

Сукупність вказаних вище обставин, а також відсутність роботи, а отже і легальних джерел до існування, правосвідомих планів на майбутнє, а також те, що воєнний стан на території України продовжено, російська агресія не припинена та військовослужбовці Збройних Сил України продовжують здійснювати захист та оборону території України, у той час, як ОСОБА_5 обвинувачується у тому числі, і у поширенні інформації про розташуваня Збройних Сил України, тобто у вчиненні злочинів, як нетяжкого так і тяжкого, які посягають, як на національну безпеку так і на права і свободи людини та громадянина, і покарання за тяжчий з цих злочинів, у разі визнання ОСОБА_5 винуватою, може бути призначено від п`яти до восьми років позбавлення волі, суд вважає, що у ОСОБА_5 є також ризики вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Також, суд враховує і те, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті. При цьому, частину шосту статті 176 визнано такою, що відповідає Конституції України (є конституційною), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 7-р (II) /2024 від 19.06.2024.

Пунктом 5 частини першої статті 176 КПК України визначено, що запобіжним заходом є, серед інших, тримання під вартою.

Зазначені вище ризики є суттєвими, не зменшилися і продовжують існувати, і їх неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, з огляду на імперативні положення, передбачені ч. 6 ст. 176 КПК України.

У зв`язку з викладеним суд вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 , з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, відносно останньої слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У той же час, судом враховане таке.

Частиною 4 статті 132 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскільки, з ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 серпня 2024 року про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідує, що кінцевий строк дії цієї ухвали 25 жовтня 2024 року і відомості щодо скасування запобіжного заходу ОСОБА_5 у матеріалах кримінального провадження відсутні, отже вказана ухвала не припинила своєї дії, і строк тримання ОСОБА_5 під вартою ще не сплив.

З огляду на викладене, ОСОБА_5 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який закінчується 25 жовтня 2024 року, на шістдесят днів - до 23 грудня 2024 року (включно).

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 205, 314-316, 350, 369, ч. 1 ст. 370 КПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотань сторони захисту про закриття кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні відмовити.

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 1 ст. 161 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 24 жовтня 2024 року на 09 годину 30 хвилин у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

У судове засідання викликати прокурора, захисника, обвинуваченого.

Доручити представнику Миколаївського районного відділу №1 філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях в строк до 17 листопада 2024 року скласти та надати суду досудову доповідь відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Вознесенськ Миколаївської області, не працюючої, не одруженої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 .

Клопотання прокурора Миколаївської обласної прокуратури задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк дії даної ухвали закінчується 23 грудня 2024 року (включно).

На ухвалу, в частині продовження строку дії запобіжного заходу, може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення ухвали. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції. В іншій частині ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1