Справа №601/416/23
Провадження № 1-кп/601/32/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі

головуючого ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000479 від 02 листопада 2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

Згідно абзацу п`ятого статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16 листопада 2022 року № 2738-1Х, продовжено строк воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошено про проведення загальної мобілізації. Мобілізація проводилася протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом. Строк проведення загальної мобілізації продовжено з 25.05.2022 на 90 діб згідно з Указом Президента від 17.05.2022. Указом Президента України від 12.08.2022 №574/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 15.08.2022 №2501/1Х, проведення загальної мобілізації продовжено з 23 серпня 2022 року на 90 діб. Указом Президента України від 07.11.2022 № 758/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 16.11.2022 № 2739-1Х, продовжено з 21 листопада 2022 року строк проведення загальної мобілізації на 90 діб.

Відповідно до ч.5 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Згідно п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного ( ІНФОРМАЦІЯ_2 або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

У ОСОБА_3 після введення воєнного стану в Україні відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 (конкретна дата не встановлена) виник кримінально-протиправний умисел на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Зокрема, ОСОБА_3 перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 (надалі- ІНФОРМАЦІЯ_4 ), був військовозобов`язаним та придатним до військової служби.

ОСОБА_3 не мав відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» права на відстрочку від привозу на військову службу за мобілізацією.

ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки, переслідуючи мету ухилитися від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в порушення вимог вищевказаних нормативно-правових актів, будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримавши особисто 18.10.2022 за місцем свого постійного проживання ( АДРЕСА_1 ) повістку з вимогою прибути 19.10.2022 до ІНФОРМАЦІЯ_5 для відправки у складі команди до військової частини № НОМЕР_1 для проходження військової служби у Збройних Силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період за військово-обліковою спеціальністю №956919, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних на те причин не прибув у визначений у повістці день та час до ІНФОРМАЦІЯ_5 , чим здійснив кримінально-протиправне діяння.

Впродовж періоду часу з 19.10.2022 до 02.11.2022 ОСОБА_3 не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_4 про причини неявки, вільний час проводив на власний розсуд до 02.11.2022.

Вказані дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення кваліфіковані за ст.336 КК України - ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, не визнав та пояснив, що в армії не служив, не має бойового досвіду. На початку березня 2022 року військові дали повістку, він пройшов медкомісію і його визнали придатним до військової служби. 18.10.2022 вручили бойову повістку про явку на 19.10.2022 до Кременецького РТЦК, однак 19.10.2022 для відправки не з`явився, оскільки служити не може через погане здоров`я. Два рази мав струс мозгу, був в психлікарні, не згідний з рішенням ВЛК. Рішення ВЛК не оскаржував, документів про те, що перебував у психлікарні немає. Просить його виправдати.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, повністю доведена зібраними в ході досудового слідства доказами, що були предметом дослідження під час судового розгляду.

Показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_6 , який пояснив, що він працює на посаді діловода ІНФОРМАЦІЯ_5 . 18.10.2022 у м. Почаєві вручив бойову повістку ОСОБА_3 .

Показаннями свідка ОСОБА_7 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює на посаді головного спеціаліста мобілізаційного відділення у ІНФОРМАЦІЯ_6 . ОСОБА_3 отримав особисто 18.10.2022 за місцем свого постійного проживання повістку з вимогою прибути 19.10.2022 до ІНФОРМАЦІЯ_5 для відправки у складі команди до військової частини № НОМЕР_1 для проходження військової служби у Збройних Силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період за військово-обліковою спеціальністю №956919. Будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних на те причин не прибув у визначений у повістці день та час до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Показаннями свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює на посаді голови ВЛК. ОСОБА_3 12.03.2022 ВЛК проведено медичний огляд та визнано його придатним до військової служби. Рішення ВЛК обвинувачений не оскаржив.

Крім наведених показань свідків, винуватість ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, доводиться також оголошеними та проаналізованими в судовому засіданні доказами:

- відповідно до військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого Житомирським об`єднаним міським військоматом 26.11.2014 та обліково-послужної картки до нього ОСОБА_3 є військовозобов`язаним, рішенням призовної комісії придатний до військової служби, призваний

ІНФОРМАЦІЯ_7 16.03.2022, військову присягу прийняв 16.03.2022;

- повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 від 01.11.2022 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України ОСОБА_3 в якому викладені обставини вчинення кримінального правопорушення;

- довідкою військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_6 від 12.03.2022 згідно якої солдату ОСОБА_3 проведено медичний огляд ВЛК 12.03.2022 та визнано придатним до військової служби;

- карткою обстеження та медичного огляду від 12.03.2022 КНП «Кременецька опорна лікарня» з якої вбачається, що за результатами проведення медичного огляду лікарями ОСОБА_3 визнано придатним до військової служби;

- повісткою на відправку з вимогою до ОСОБА_3 прибути 19.10.2022 о 16.00 год до ІНФОРМАЦІЯ_5 для відправки у складі команди в/ч НОМЕР_1 для проходження військової служби відповідно до Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію». Вказану повістку вручено ОСОБА_3 особисто, про що свідчить його особистий підпис у розписці про отримання повістки 18.10.2022;

- поіменним списком резервістів (військовозобов`язаних), які призвані і відправлені ІНФОРМАЦІЯ_4 від 19.10.2022 відповідно до якого ОСОБА_3 призначено у склад команди в/ч НОМЕР_1 , однак на відправку по маршруту руху АДРЕСА_2 обвинувачений не прибув.

Об`єктивна сторона злочину за ст. 336 КК України, яка інкримінована обвинуваченому, виявляється в бездіяльності - ухиленні будь-яким способом від призову за мобілізацією, на особливий період.

Безпосереднім об`єктом цього злочину є відносини, що забезпечують обороноздатність України, зокрема комплектування її Збройних Сил, на які відповідно до ч.2 ст. 17 Конституції покладаються найважливіші функції: оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості.

Суспільна небезпечність ухилення від призову за мобілізацією обумовлена тим, що мобілізація пов`язується з умовами особливого періоду в державі - з загрозою нападу, небезпекою державній незалежності України.

Стаття 3 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначає загальну мобілізацію як складову частину організації оборони держави, змістом якої, зокрема, є переведення Збройних Сил України, інших військових формувань на організацію і штати воєнного часу.

Саме це і є підставою криміналізації ухилення від призову за мобілізацією осіб, які підлягають такому призову.

Аналізуючи здобуті у справі та безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством та є такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим злочину, інкримінованого стороною обвинувачення. Зазначені докази є узгодженими між собою та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

Отже, у своїй сукупності всі докази підтверджують доведеність обставин, викладених в обвинувальному акті.

За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на віськову службу під час мобілізації, без поважних причин не прибув у визначені у повістках дні і час до ІНФОРМАЦІЯ_5 для проходження військової служби у Збройних Силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період, за військово-обліковою спеціальністю №956919, чим ухилився від призову за мобілізацією та вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України.

Що стосується тверджень обвинуваченого про те, що він по стану здоров`я не може служити та в частині неправомірності дій членів військово-лікарської комісії, оскільки не було повноцінно проведено йому медичне обстеження, то суд зазначає наступне.

У даному кримінальному провадженні не є предметом перегляду судом неправомірність дій членів військово-лікарської комісії.

Так, МОЗ передбачає два способи оскарження висновку ВЛК, це можна зробити у досудовому порядку та через суд.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 моменту проведення медичного обстеження та постановлення висновку ВЛК не оскаржив його до ВЛК військового комісару та до Центральної військово-лікарської комісії для перегляду даного висновку, тобто останнім не оскаржено результати ВЛК до вищого органу ВЛК, як це передбачено Наказом МОУ від 14.08.2008 №402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України». Також обвинувачений не звертався до суду із відповідною позовною заявою.

Більше того, військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК медичну карту амбулаторного хворого за формою №025/о, виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ. Однак, вказаних документів ОСОБА_3 не надав.

Також суд критично оцінює показання обвинуваченого про те, що він два рази мав струс мозгу, був в психлікарні, оскільки дані твердження не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні та спростовуються повідомленням в.о. директора КНП «Кременецька опорна лікарня» №1186 від 17.11.2022 відповідно до якого ОСОБА_3 на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога лікувального відділення консультативно-діагностичного центру КНП «Кременецька опрна лікарня» не перебуває.

Обвинуваченим не надано суду жодних належних медичних документів, які б свідчили про те, що стан його здоров`я не дозволяв йому прибути в визначений час до ІНФОРМАЦІЯ_5 для відправки у складі військової частини для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України за призовом під час мобілізації на особливий період та він надалі звертався за медичною допомогою, де б йому було призначено відповідне лікування, як і не надано медичних документів про встановлення йому діагнозу, який перешкоджав би проходженню ним військової служби.

Отже, проаналізувавши наведені обставини, суд, дослідивши та оцінивши всі зібрані та перевірені у судовому засіданні докази в їх повній сукупності, прийшов до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

З врахуванням вищенаведеного, підстави для виправдання обвинуваченого, як про це зазначає захисник ОСОБА_5 , відсутні.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є нетяжким, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Разом з тим суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Слід зазначити, що ухилення від захисту Батьківщини в період воєнного стану під час військової агресії ворога свідчить про підвищену суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, оскільки створює загрозу для безпеки держави у сфері оборони, може призвести до підриву військової дисципліни, розлагодженості дій, спрямованих на захист суверенітету держави, що в умовах воєнного стану є неприпустимим.

В умовах збройної агресії з боку іншої держави захист Вітчизни набуває особливого значення, тому наслідки ухилення від військової служби в цих умовах через покарання повинні досягати такої мети, яка зможе запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

На підставі наведенного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією статті обвинувачення.

На думку суду саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та відповідатиме суспільному інтересу в державі, яка протистоїть злочинній військовій агресії Російської федерації, що в разі такого не застосування може стати негативним прикладом для інших осіб. Реальне покарання у виді позбавлення волі за вчинене кримінальне правопорушення гарантуватиме адекватне реагування на загрозу національної безпеки держави та сприятиме досягненню цілей покарання, передбачених ст. 50 КК України, а саме: запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, усуне хибне припущення про те, що можна ухилитися від захисту Вітчизни і реального покарання за це не настане. Покарання у виді позбавлення волі із звільнення від його реального відбування, на переконання суду, не змінить ставлення обвинуваченого до конституційного обов`язку захищати Вітчизну, її незалежність та територіальну цілісність.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 84, 91, 100, 124, 368, 370, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Речові докази: військовий квиток серії НОМЕР_2 на ОСОБА_3 , обліково-послужна картка до війькового квитка серії НОМЕР_2 на ОСОБА_3 , мобілізаційне розпорядження на солдата ОСОБА_3 , розписки про вручення повістки на 19.10.2022 та на 31.10.2022 на ОСОБА_3 , довідка №110/16690 на солдата ОСОБА_3 , картка обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного для визначення ступеня придатності до військової служби на ОСОБА_3 , копія поіменного списку резервістів (військовозобов`язаних), які призвані і відправлені ІНФОРМАЦІЯ_4 у команду НОМЕР_1 , які належним чином запаковані в паперовий конверт та зберігаються при матеріалах даного кримінального провадження, після набрання вироком законної сили - повернути в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляція на протязі тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Відповідно до п. 15 ст. 615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

Учасникам судового провадження вручається повний текст вироку в день його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий