У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 серпня 2024 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше судимого, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 27.10.2024р. включно з можливістю звільнення під заставу на умовах визначених в ухвалі про обрання запобіжного заходу.

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

захисник ОСОБА_5

(в режимі відео-конференції з використанням власних технічних засобів в системі «EasyCon»)

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або зменшити розмір застави, встановивши її в межах визначених ч. 2 п.5 ст.182 КПК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою слідчого судді підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 27.10.2024р. включно з можливістю звільнення під заставу на умовах визначених в ухвалі про обрання запобіжного заходу.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, щодо продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисник зазначає, що суд не встановив чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зауважує, що з урахуванням даних на особу підозрюваного, стану його здоров`я, міцних соціальних зв`язків, до підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Наголошує, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного та його родини.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу, слідчим суддею встановлені наступні обставини.

СУ ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №000390 від 02.08.2023р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

05.06.2024 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.06.2024р. щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до на 60 днів, а саме до 03.08.2024р. із визначенням розміру застави у сумі 5 000 000 (п`ять мільйонів) гривень.

Ухвалою слідчого судді від 29.07.2024р. щодо ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 05.09.2024р. включно з можливістю звільнення під заставу на умовах визначених в ухвалі про обрання запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді від 29.08.2024р. строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Своє клопотання слідчий мотивував наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_6 , тяжкістю кримінального правопорушення, наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливістю застосування більш м`яких запобіжних заходів та неможливістю завершення досудового розслідування до закінчення попередньої ухвали, у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих дій.

Врахувавши, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, характер ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та не відпали, необхідність проведення ряду слідчих дій, слідчий суддя дійшов висновку про можливість продовження відносно ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 197 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, СУ ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №000390 від 02.08.2023р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

За версією органу досудового розслідування, непрацюючі мешканці м. Миколаєва ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, не маючи законних джерел прибутку, всупереч врегульованих законами суспільних відносин у сфері обігу в Україні наркотичних засобів, а саме - всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», який визначає правові та організаційні засади державної політики щодо обігу в Україні наркотичних засобів, встановлює порядок державного контролю, повноваження органів виконавчої влади, права та обов`язки фізичних і юридичних осіб у сфері обігу наркотичних засобів, а також всупереч Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 (із наступними змінами), якою PVP та ММС віднесено до особливо небезпечних психотропних засобів, обіг яких заборонено, а канабіс віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, достовірно знаючи про те, що збут на території України наркотичних засобів та психотропних речовин заборонено, володіючи злочинними зв`язками з особами, які займаються незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, обрали в якості джерела доходу діяльність, пов`язану із незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту та збутом психотропних речовин та наркотичних засобів та при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах вступили у попередній зговір щодо організації незаконного збуту наркотичних та психотропних засобів на території України.

Реалізуючи спільний злочинний план за попереднім узгодженням з ОСОБА_8 , ОСОБА_6 створив інтернет-крамницю у інтернет-месенджері «Телеграм» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де розміщав інформацію про наявні наркотичні засоби та психотропні речовини, їх вагу, доступну для продажу та ціну товару. Адміністратором вказаної інтернет-крамниці був ОСОБА_6 .

За допомогою вказаної інтернет-крамниці ОСОБА_6 та ОСОБА_8 підшукували потенційних покупців наркотичних засобів. Спочатку потенційний покупець підтверджував намір придбати конкретну кількість наркотичного засобу або психотропної речовини, після чого адміністратор каналу ОСОБА_6 скидав покупцю номер банківської карти, на яку покупець мав спочатку сплатити вартість наркотичного засобу. Після підтвердження факту оплати ОСОБА_6 надсилав покупцю фото та навігаційні координати місця розташування «схованки» із придбаним товаром наркотичним засобом.

Вказана інтернет-крамниця «VeterOk» активно використовувалась ОСОБА_6 та ОСОБА_8 до січня 2024 року, а в січні 2024 року з метою оптимізації злочинної діяльності, вказана інтернет-крамниця була ліквідована, а замість неї у месенджері «Телеграм» створено боти автопродажу, серед яких бот під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », в якому розміщалась інформація щодо наявної наркотичної речовини та психотропних засобів, місць розташування із поділом на райони міста. Після вибору покупцем необхідного йому товару у вигляді наркотичного засобу, слідуючи подальшим автоматизованим вказівкам, покупець отримував номер банківської карти на яку він має перерахувати грошові кошти в якості оплати за придбання наркотичного засобу впродовж обмеженого періоду часу. Після підтвердження оплати покупцю надсилається фото та навігаційні координати місця розташування «схованки» із придбаним товаром наркотичним засобом.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на організацію стабільної системи збуту наркотичних засобів та психотропних речовин на території України, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 залучили до злочинної діяльності раніше знайомих їм ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

В свою чергу, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , розуміючи, що зусиль вже залучених до злочинної діяльності осіб буде замало для реалізації їх злочинного плану, узгодивши свої дії з ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , залучили до вказаної діяльності ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Водночас ОСОБА_9 , у зв`язку із тими ж обставинами, узгодивши свої дії з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 залучила до вказаної діяльності ОСОБА_14 .

За необхідністю час від часу ОСОБА_8 та ОСОБА_6 залучали до злочинної діяльності інших раніше знайомих їм довірених осіб ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та інших.

Так, відповідно до спільно розробленого плану, ОСОБА_6 передавав ОСОБА_8 наркотичні засоби та психотропні речовини, залишаючи їх у спеціально підібраних ним місцях у так званих «схованках». Про місце розміщення наркотичних засобів ОСОБА_6 повідомляв ОСОБА_8 шляхом надіслання останньому повідомлення засобами інтернет-зв`язку, в яких містилось фото місця «схованки» з точними навігаційними координатами місця. ОСОБА_8 , перебуваючи на той час під вартою (до 13.03.2024), не міг особисто забрати наркотичні засоби та психотропні речовини, тому доручав забрати пакунок, так званий «майстер-клад» ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

Після того, як ОСОБА_10 та ОСОБА_9 забирали наркотичні засоби та психотропні речовини за вказівкою ОСОБА_8 , вони розподіляли між собою отримані засоби. При цьому скільки наркотичних засобів та психотропних речовин має залишити собі ОСОБА_9 , а скільки ОСОБА_10 вказував ОСОБА_8 за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_8 надавав вказівки ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 щодо подальшого збуту отриманих наркотичних засобів та психотропних речовин, як шляхом відправки засобами поштового зв`язку за наданими ним реквізитами покупця, так і шляхом прямого збуту «з рук в руки».

В свою чергу ОСОБА_6 надавав вказівки щодо подальшого збуту наркотичних засобів та психотропних речовин ОСОБА_9 , яка мала забезпечувати розміщення вказаних засобів у спеціально підібраних місцях «схованках» та надсилати ОСОБА_6 фото місць розташування для подальшого їх розміщення у боті «VeterNew».

Так, ОСОБА_6 , при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, діючи у відповідності до спільного з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 плану, але не пізніше 09.05.2024 з метою збуту придбав невстановлену кількість особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, але не менше 8,2949 г., які став зберігати при собі.

Так в той же день, 09.05.2024 в денний час ОСОБА_6 пересуваючись по місту Миколаїв на автомобілі, належному його батьку ОСОБА_17 , зупинивши автомобіль навпроти будинку АДРЕСА_3 , розмістив для подальшого збуту предмет квадратної форми в скотчі коричневого кольору із згортком з кристалічною речовиною всередині, який в той же день був вилучений працівниками поліції в ході огляду місця події.

Відповідно до висновку експерта № СЕ 19/115-24/9263-НЗПРАП від 28.05.2024, вилучений 09.05.2024 працівниками поліції за адресою: АДРЕСА_3 згорток містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 7,4833 г.

Крім того, в той же день, 09.05.2024 в денний час ОСОБА_6 пересуваючись по місту Миколаїв на автомобілі, належному його батьку ОСОБА_17 , зупинивши автомобіль навпроти будинку АДРЕСА_4 , розмістив для подальшого збуту предмет квадратної форми в скотчі коричневого кольору із згортком з кристалічною речовиною всередині, який в той же день був вилучений працівниками поліції в ході огляду місця події.

Відповідно до висновку експерта № СЕ 19/115-24/9264-НЗПРАП від 28.05.2024, вилучений 09.05.2024 працівниками поліції за адресою: АДРЕСА_4 згорток містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,8116 г.

05.06.2024 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.06.2024р. щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до на 60 днів, а саме до 03.08.2024р. із визначенням розміру застави у сумі 5 000 000 (п`ять мільйонів) гривень.

Ухвалою слідчого судді від 29.07.2024р. щодо ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 05.09.2024р. включно з можливістю звільнення під заставу на умовах визначених в ухвалі про обрання запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді від 29.08.2024р. строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що на даний час ризики встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати, а саме ризики передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, які визнано вагомими.

Судом оцінено репутацію підозрюваного, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_6 хоча й одружений та має на утриманні трьох малолітніх дітей, однак офіційно не працює, легальних джерел доходу не має, у якості джерела прибутку обрав злочинну діяльність, пов`язану із незаконним збутом наркотичних та психотропних засобів та у злочинній групі виконував роль фактично співорганізатора, добровільно протиправні дії не припинив, поки не був затриманий працівниками правоохоронного органу. Окрім того взято до уваги, що ОСОБА_6 раніше судимий, систематично вдавався до вчинення злочинних дій у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Не погоджуючись із доводами апеляційної скарги про те, що ризики, на які вказує слідчий суддя в оскаржуваному рішенні, не підтверджені, апеляційний суд наголошує на таких обставинах.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Апеляційний суд, враховує, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна. У зв`язку з чим тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному є достатнім мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, всупереч доводам апелянта, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, а така можливість в даному кримінальному провадженні, з огляду на характер злочину, що розслідується та наразі інкримінується ОСОБА_6 , об`єктивно та беззаперечно, існує.

Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та особу підозрюваного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Прокурором у суді першої інстанції вмотивовано доведено що, на теперішній час не можливо закінчити досудове розслідування вказаного кримінального провадження, оскільки необхідно отримати висновки 35 раніше призначених судових експертиз; розсекретити матеріали НСРД та долучити до кримінального провадження; провести огляд речей, вилучених за місцем мешкання підозрюваних; провести на підставі ухвал суду тимчасові доступи до інформації, яка перебуває у володінні банківських установ за картковими рахунками підозрюваних; з урахуванням отриманих доказів, повідомити підозрюваним про підозру в кінцевій редакції; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування та направити до суду.

Вказані обставини, виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

Що стосується визначеного раніше слідчим суддею розміру застави, з яким не погоджується сторона захисту, то слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про необхідність визначення застави в сумі 5 000 000 (п`ять мільйонів) гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку колегії суддів, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Так при визначенні розміру застави стосовно підозрюваного, слідчим суддею було враховано обставини кримінального правопорушення, спів організаторську роль підозрюваного у злочинній групі, кількість учасників втягнутих до її діяльності, систематичність незаконних дій та обсяг наркотичних речовин і засобів, які перебували в обігу групи, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги захисника щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження апелянта, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 серпня 2024 року, щодо ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді