печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000077 від 03.06.2024, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене 30.07.2024 під час обшуку при затриманні у порядку передбаченому ст. 208 КПК України підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: посвідчення № НОМЕР_1 видане АТ «Українська залізниця», мобільний телефон марки «iPhone 7», чорного кольору, сім картою з абонентським номером НОМЕР_2 в чохлі чорного кольору.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що вказане майно є речовими доказами відповідно до постанови слідчого від 30.07.2024, оскільки відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів, яка відповідає п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу на підставі абз. 1 ч. 3 цієї статті підлягає арешту.

До початку судового засідання прокурор подав заяву, у якій просив здійснювати розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Представник власника майна до початку судового засідання подав клопотання про розгляд клопотання за його відсутності.

Вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього матеріали кримінального провадження, заперечення представника власника майна, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що слідчими відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві за процесуального керівництва прокурорів Печерської окружної прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000077 від 03.06.2024, за ч. 3 ст. 368 КК України.

У даному кримінальному провадженні досліджуються обставини, за яких ОСОБА_4 , обіймаючи посаду заступника директора виконавчого філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укрзалізниця» знаходячись на території міста Києва, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, розробив план злочинних дій, що полягав у одержанні ним як службової особи неправомірної вигоди для за невчинення ним в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої влади чи службового становища поєднане з вимаганням неправомірної вигоди за попередньою змовою групою осіб.

З цією метою ОСОБА_4 , заступника директора виконавчого філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укрзалізниця», звернувся до раніше йому знайомих осіб, які перебували з останнім в службових відносинах, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обіймає посаду начальника відділу координації підрозділів швидкого реагування філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укрзалізниця» та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 який обіймає посаду начальника загону виробничого підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укрзалізниця», яким було повідомлено про свої злочинні наміри та доведено до їх відома деталі вказаного злочинного плану, на що останні надали свою добровільну згоду на вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи протиправність злочинних діянь які в подальшому будуть вчинятись

Так, о 14:56 год. 30.07.2024, ОСОБА_5 діючи відповідно до раніше розробленого злочинного плану у складі групи осіб із ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , одержав від ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів, неправомірну вигоду в розмірі 54 500 гривень (п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот) гривень, та в подальшому ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були затримані в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України працівниками правоохоронних органів.

Під час затримання ОСОБА_4 в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 КПК України і ст. 236 КПК України, в присутності понятих, було проведено обшук затриманого ОСОБА_9 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено: посвідчення № НОМЕР_1 видане АТ «Українська залізниця», мобільний телефон марки «iPhone 7», чорного кольору, сім картою з абонентським номером НОМЕР_2 в чохлі чорного кольору.

Того ж дня, 30.07.2024 року вилучені речі постановою старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_10 були визнані речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

На даний час прокурор вказує, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження, а також з метою збереження речових доказів виникла необхідність у вжитті заходу забезпечення цього провадження, такого як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Постановою слідчого від 30.07.2024 виявлені та вилучені під час обшуку речівизнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Таким чином, в наданих матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які вказують на те, що було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 368 КК України, і що вказані речі зберегли на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень, та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, наявна необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на речі виявлені та вилучені під час обшуку, проведеного 30.07.2024, оскільки вони відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення збереження речових доказів.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання- задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 30.07.2024 під час обшуку при затриманні у порядку передбаченому ст. 208 КПК України підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: посвідчення № НОМЕР_1 видане АТ «Українська залізниця», мобільний телефон марки «iPhone 7», чорного кольору, сім картою з абонентським номером НОМЕР_2 в чохлі чорного кольору.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1