Справа № 333/2798/23
Провадження №1-кс/333/2249/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна в межах досудового розслідування кримінального провадження №0000028 від 10.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13.08.2024 року слідчий звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що згідно з наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області №171 від 19.05.2021 ОСОБА_4 призначено на посаду начальника Мелітопольського районного управління Головного управління ДСНС у Запорізькій області.

Відповідно до наказу Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 30.11.2022 №748, ОСОБА_4 було звільнено із служби цивільного захисту.

Таким чином, до 30.11.2022, перебуваючи на посаді начальника Мелітопольського районного управління Головного управління ДСНС у Запорізькій області являвся службовою особою - працівником правоохоронного органу.

Відповідно до складеної присяги, ОСОБА_4 присягнув завжди залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю; з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов`язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та підвищувати рівень культури, всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ; мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров`я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок.

Водночас, ОСОБА_4 складеної ним присяги не дотримався та в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, у порушення вимог ст. 1, 2, 17 Конституції України,зрадив Українській державі та всьому Українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України за наступних обставин.

ОСОБА_4 з власної ініціативи, добровільно розпочав «службу» в підпорядкуванні окупаційної адміністрації рф, а саме у незаконно створеному окупантами органі «Главное управление по чрезвычайным ситуациям военно-гражданской администрации Запорожской области» (мова оригіналу), очоливши його, завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 почав виконувати вказівки і розпорядження керівників окупаційної адміністрації рф, а саме здійснювати агітацію працівників Мелітопольського районного управління Головного управління ДСНС у Запорізькій області та інших територіальних підрозділів ГУ ДСНС у Запорізькій області, а також мешканців м. Мелітополя та Мелітопольського району до вступу у незаконно створені органи рф, схиляючи до співпраці з окупаційною адміністрацією рф та надання їм допомоги у становленні та зміцненні окупаційної влади та недопущення контролю Української влади на територіях населених пунктів Запорізької області, які на даний час контролюються та утримуються російськими військами та представниками рф, відкрито підтримував курс приєднання служби до складу "МЧС России" (мова оригіналу), усвідомлюючи, що в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, тобто державну зраду.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у державній зраді, а саме у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Так, 17.01.2023 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Складене 17.01.2023 повідомлення про підозру ОСОБА_4 та повістки про виклик останнього 25.01.2023, 26.01.2023, 27.01.2023 на 12:00 год., станом на 20.01.2023 були опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а також вручене захиснику підозрюваного, таким чином відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 136, 278 КПК України було вжито заходів для вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру.

25, 26, 27 січня 2023 року ОСОБА_4 за викликом не з`явився, про причини неявки не повідомив.

На даний час, за отриманою інформацією підозрюваний ОСОБА_4 може умисно переховуватися від слідства та суду на тимчасово окупованій території м. Мелітополя Запорізької області, яка на даний час контролюється та утримується окупаційними військами російської федерації, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений особливо тяжкий злочин.

06.02.2023 постановою слідчого у кримінальному провадженні № 0000016 від 20.04.2022 підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук.

10.02.2023 постановою прокурора матеріали за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 111 КК України виділені з кримінального провадження № 0000016 від 20.04.2022 в окреме кримінальне провадження, якому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань присвоєний номер: 0000028 від 10.02.2023.

При цьому ОСОБА_4 , відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом, згідно санкції ч. 2 ст. 111 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_4 , на праві приватної власності належить:

-квартира за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна: 17321143).

Таким чином, з аналізу матеріалів кримінального провадження, норм чинного законодавства, слід дійти висновку, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказане майно ОСОБА_4 , на яке слід накласти арешт, підлягає конфіскації, як виду покарання за вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та відповідно положень ст. 170 КПК України майно підозрюваного необхідно арештувати з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Необхідність накладення арешту на майно підозрюваного

ОСОБА_4 обґрунтовується тим, що остання, розуміючи, що дане майно підлягає конфіскації, як виду покарання має можливість здійснити відчуження майна, яке підлягає арешту.

У судове засідання слідчий не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У клопотанні слідчого зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна, обґрунтування необхідності його здійснення, конкретизовано майно, що належить арештувати. До матеріалів клопотання долучено Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні. Таким чином, клопотання відповідає вимогам ч.2 ст. 171 КПК України. Крім того, клопотання до суду надійшло 13.08.2024 року, тому слідчий своєчасно, відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, звернулася до слідчого судді.

Встановлено, що 10.02.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про скоєння кримінальних правопорушень ч. 2 ст. 111 КК України (кримінальне провадження №0000028).

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є" тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

З огляду на вищезазначені обставини, надані до клопотання докази, досліджені в їх сукупності, а також на те, що слідчим під час розгляду клопотання доведено необхідність накладення арешту на речі, які мають істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 167, 170-175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна в межах досудового розслідування кримінального провадження №0000028 від 10.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна: 17321143).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя ОСОБА_1