У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/7899/23

№ 1-кп/183/981/24

18 вересня 2024 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання ОСОБА_10 про повернення майна у кримінальному проваджені № 0000546 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченогоу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.4 ст. 246, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.246 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченогоу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.4 ст. 246, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.246 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченогоу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.4 ст. 246, ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.246 КК України,

в с т а н о в и в :

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання ОСОБА_10 про повернення майна

В обґрунтування клопотання ОСОБА_10 зазначено, що з 14 березня 2023 року по 17 березня 2023 року, за місцем його мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , та за адресою, якою він фактично користувався АДРЕСА_2 , як у власника та законного володільця майна був проведений обшук на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська. За результати проведеного обшуку було вилучено наступне майно: мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ - НОМЕР_1 , ІМЕІ - НОМЕР_2 з двома сім-картами мобільних операторів «Київстар» та «Водафон», що поміщено до спеціального пакету №WAR 1214912; 6 штук товарно-транспортних накладних та 3 штуки товарно-транспортних накладних іншого зразка, які поміщено до спеціального пакету № WAR 1861900; деревину в складеному положенні (висотою 2 м. 90 см, шириною 3 м 10 см, довжиною 6м 70 см); деревину в складеному положенні (висота 1 м 90 см, ширина 1 м 60 см, довжина 2м); деревину в складеному положенні (висотою їм, шириною 2м 60 см, довжиною 2м); деревину в складеному положенні (шириною їм, висотою їм 60 см, довжиною їм); деревину в складеному положенні (довжиною 2 м 70 см, висотою їм 70 см, шириною 2м); вивезену деревину 8 разів на автомобілі вантажна ємність для вантажу становить 15,5мЗ; вивезену деревину 8 разів на автомобілі ємність для вантажу становить 18мЗ; вивезену деревину 1 раз на автомобілі розмір кузова якого становить 4,50 х 2,30 х 1,50; саморобний станок (електричний) призначений для коління дров (дровокол); станок (електричний) з надписом «Лесоруб» призначений для завантаження деревини.

Обвинувачення йому пред`явлено не було, а відтак вважає, що майно вилучено незаконно.

Зазначив, що кожна людина має право володіти майном, як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна, а тому просив йому повернути перераховане майно в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що воно є передчасним.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_5 просив клопотання задовольнити, зазначивши, що не доведено, те, що майно здобуте злочинним шляхом, крім того, ОСОБА_10 не отримав статусу підозрюваного.

Обвинувачений ОСОБА_11 підтримав позицію свого захисника, просив задовольнити клопотання ОСОБА_10 .

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 просив вирішити питання на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію свого захисника.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 просив вирішити питання на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_9 просив задовольнити клопотання та повернути майно.

Суд вислухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та надані до них документи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_10 про повернення йому майна, суд не знаходить підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

В ході досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0000546 було проведено ряд обшуків, за результатами проведення яких було вилучено майно, серед якого те, яке, як стверджує ОСОБА_10 , належить йому.

У зв`язку з тим, що останньому не було повідомлено про підозру, а вилучене майно не є предметом злочину, заявник просив повернути його.

Однак, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Коло осіб, яким пред`явлено обвинувачення у кримінальному провадженні, об`єм такого обвинувачення, а також докази, якими прокурор доводить вину особи у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення виключна компетенція сторони обвинувачення.

Таким чином, визначившись з колом осіб та об`ємом пред`явленого обвинувачення, прокурор скерував даний обвинувальний акт до суду, де, підтримуючи обвинувачення у даному кримінальному провадженні, зобов`язаний довести вину обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , шляхом надання суду належних та допустимих доказів, які в подальшому мають бути оцінені судом, після чого суд має ухвалити відповідне рішення - або про винуватість, або про невинуватість зазначених осіб.

Водночас, до моменту направлення обвинувального акту, який є предметом даного судового розгляду до суду, майно, яке, як зазначає ОСОБА_10 , не є предметом кримінального правопорушення, а він, як особа, у якої воно вилучено, не є обвинуваченим (підозрюваним), стороною обвинувачення повернуто не було.

Тобто, слідчий, прокурор, визначившись в ході досудового розслідування кримінального провадження з колом осіб, яким пред`явлено обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000546 та об`ємом обвинувачення, не вирішили питання щодо повернення майна, вилученого у осіб, яким не було пред`явлено обвинувачення у кримінальному провадженні.

Разом з тим, в ході судового розгляду кримінального провадження № 0000546 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.4 ст. 246, ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.246 КК України, прокурором, серед іншого, надано ряд постанов слідчого про визнання майна, зокрема, деревини речовими доказами саме у кримінальному провадженні № 0000546, а також ряд ухвал слідчих суддів про накладення на таке майно арешту.

З врахуванням вищевикладеного, на даній стадії судового провадження суд позбавлений можливості надати оцінку цим речовим доказам щодо їх належності та допустимості, оскільки такі дії суд здійснює в нарадчий кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно ж до ч.12 ст.100 КПК України спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання ОСОБА_10 про повернення майна і вважає за необхідне відмовити у його задоволенні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 107, 110, 170-174, 372, 376 КПК України,суд,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання ОСОБА_10 про повернення майна у кримінальному провадженні № 0000546 відмовити.

Повний текст ухвали оголошено 23 вересня 2024 року о 11.45 годині.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1