Справа № 346/5436/22
Провадження № 1-в/346/423/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представник органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Коломийського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області про приведення вироку Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.03.2023 року, яким засуджено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців, у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,

ВСТАНОВИВ:

провідний інспектор вказаного органу пробації ОСОБА_4 в даному поданні зазначає, що засуджений з 13.04.2023 року перебуває на обліку в цьому органі пробації.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ підвищено мінімальну межу вартості викраденого майна при вчиненні кримінально караних крадіжки, шахрайства та привласнення чи розтрати чужого майна (статті 185, 190, 191 КК України).

Згідно із вказаним вироком 27.10.2022 року засуджений внаслідок вчинення вказаного злочину спричинив потерпілому майнову шкоду в розмірі 1 546 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатної особи у 2022 році в розмірі 2 481 гривня.

На підставі цього виникає питання про звільнення ОСОБА_5 від призначеного судом покарання, у зв`язку з чим уповноважена особа, яка звернулась з даним поданням, просить привести вказаний вирок у відповідність до закону.

Представник органу пробації в судовому засіданні підтримала дане подання із зазначених підстав.

Засуджений в судовому засіданні просить звільнити його від призначеного покарання.

Прокурор в судовому засіданні висловила думку про наявність правових підстав для задоволення подання та звільнення засудженого від призначеного покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке ця особа засуджена.

Суд, вивчивши подання та долучені до нього матеріали, враховуючи вказану одноголосну позицію учасників судового розгляду, дійшов таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст.537 цього Кодексу під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

П. 2 ч. 2 ст.539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 КПК України.

З матеріалів справи вбачається, що у Коломийському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» Івано-Франківської області знаходився на виконанні вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.03.2023 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

Згідно із цим вироком ОСОБА_5 засуджено за вчинення 27.10.2022 року, тобто в умовах воєнного стану, крадіжки майна потерпілого ОСОБА_6 на суму 1 546 грн. (а. с. 3, 4).

18.07.2024 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX, який набув чинності 09.08.2024 року.

У відповідності до вказаного Закону ст. 51 КУпАП викладено в такій редакції:

«Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб…».

Відповідно до правил ч.2 ст.9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

Отже, цим Законом змінено існуючу до 09.08.2024 року межу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати майна.

В постанові від 22.08.2024 року у справі № 567/507/23 Верховний Суд виклав правові висновки про те, що неоподатковуваний мінімум доходів громадян грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX ПК, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового кодексу України для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 ст. 169 вказаного Кодексу передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Згідно з п.3 примітки до ст.185 КК України у статтях 185-191, 194 цього Кодексу у великих розмірах визнається кримінальне правопорушення, що вчинене однією особою чи групою осіб на суму, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до абз. 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 27.10.2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 600 гривень.

Згідно з положеннями ч. 2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, внесення вказаних змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо вплинуло на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями, які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.

Беручи до уваги викладене, має місце усунення законом караності викрадення майна, вартість якого не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (декриміналізація), і таке усунення має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Таким чином, вчинення засудженим ОСОБА_5 крадіжки майна потерпілого з 09.08.2024 р. не може вважатись кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого ОСОБА_5 засуджено вищезазначеним вироком, не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ч. 2 ст. 74 КК України визначено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Крім того, суд бере до уваги, що визначений іспитовий строк закінчився 03.09.2024 р., а дане до подання до суду надійшло 04.09.2024 року.

На підставі викладеного, ст.74 КК України, Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись статтями 369-372, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

подання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 від покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, призначеного вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.03.2023 року (справа № 346/5436/22) за ч.4 ст.185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, тобто у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 23.09.2024 року о 16 год.

Головуючий суддя : ОСОБА_1