Дата документу 08.08.2024
Справа № 334/4864/24
Провадження № 1-кс/334/1967/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваної - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

слідчого - ОСОБА_6 ,

поручителя - ОСОБА_7 ,

поручителя - ОСОБА_8 ,

розглянув клопотання слідчого Запорізького РУП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_6 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001167 від 12.06.2024 р., про продовження строку тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки міста Запоріжжя, яка має середню освіту, офіційно не працевлаштованої, розлученої, яка має на утриманні неповнолітню дитину, яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001167 від 12.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

До слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя звернувся слідчий з клопотаннямпро продовження строку тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 .

Клопотання обгрунтоване наступним, так ОСОБА_4 12.06.2024, діючи незаконно, в порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, в особливо великих розмірах, з метою подальшого збуту, 10.06.2024 о 17:09 за допомогою месенджеру «Telegram» від користувача з ім`ям « ОСОБА_9 » через логістичну компанію ТОВ «Нова пошта», незаконно придбала кристалічну речовину бежевого кольору, яку в подальшому стала незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту.

12.06.2024, в період часу з 12 години 38 хвилин по 13 годину 34 хвилини, в ході проведення огляду місця події поблизу відділення «Нової пошти» № НОМЕР_1 , розташованого за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Талаліхіна працівниками поліції у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено 1 (один) полімерний пакет з білою кристалічною речовиною, бежевого кольору, яка згідно висновків експерта № СЕ-19/108-24/11062-НЗПРАП від 13.06.2024 та № СЕ-19/108-24/11066-НЗПРАП від 13.06.2024 є особливо небезпечною речовиною, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1іл-пентан-1-он) загальною вагою приблизно 535,719г (в перерахунку на основу) що, відповідно до Таблиці 2 затвердженої Наказом МОЗ від №188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» є особливо великим розміром, яку ОСОБА_4 незаконно зберігала при собі з метою подальшого збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме, незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини у особливо великих розмірах.

12.06.2024 о 15:59 в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

13.06.2024 в ході розслідування кримінального провадження № 0001167 від 12.06.2024, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

У вчиненні вказаного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, громадянка України, уродженка міста Запоріжжя, яка має середню освіту, офіційно не працевлаштована, розлучена, яка має на утриманні неповнолітню дитину, яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 ОСОБА_11 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- Протоколом огляду місця події від 12.06.2024;

- Протоколом обшуку від 12.06.2024;

- Протоколом огляду предмету від 12.06.2024;

- Протоколом огляду речей від 01.07.2024;

- Протоколом огляду предмету від 03.07.2024;

- Протоколом огляду речей від 16.07.2024;

- Протоколом огляду речей від 16.07.2024;

- Протоколом огляду речей від 16.07.2024;

- Протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК від 12.06.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 13.07.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 13.07.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 12.06.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 12.06.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 12.06.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 12.06.2024;

- Висновком експерта № СЕ-19/108-24/11062-НЗПРАП від 13.06.2024;

- Висновком експерта № СЕ-19/108-24/11066-НЗПРАП від 13.06.2024;

- Повідомленням про підозру від 13.06.2024;

- Повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри від 13.06.2024;

- Протоколом допиту підозрюваної від 13.06.2024.

14.06.2024 слідчим суддею Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 (справа №334/4864/24, провадження №1-кс/334/1471/24) підозрюваній ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном шістдесят днів у Запорізькому СІЗО, терміном до 15:20 11 серпня 2024 року.

Двомісячний строк досудового розслідування закінчується 13.08.2024, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не виявляється можливим, внаслідок його складності оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне:

- за клопотанням захисника ОСОБА_5 ознайомити сторону захисту з фото матеріалами проведених слідчих дій, а саме протоколом огляду місця події, протоколом обшуку за адресою мешкання ОСОБА_4 , протоколом огляду мобільного телефону підозрюваної;

- здійснити повторний огляд мобільного телефону підозрюваної, за участю сторони захисту;

- звернутись до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням на проведення тимчасового доступу до речей та документів ТОВ «Нової пошти» (поштомата № 35459), за адресою: м. Тернопіль, вул. Тарнавського б. 26, з метою отримання даних відправника посилки, після отримання Ухвали провести тимчасовий доступ до речей та документів;

- додатково допитати у якості підозрюваної ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 ;

- надати доручення в порядку ст. 40 КПК України, з метою встановлення особи відправника посилки, а також адреси його мешкання, номера телефонів, телеграм-канали яким ця особа користується;

- за наявності підстав прийняти рішення про внесення до ЄРДР відомостей, щодо невстановленої особи, яка відправила посилку з м. Тернопіль підозрюваній, після чого прийняти рішення про визначення підслідності;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Беручи до уваги необхідність встановлення та перевірки всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, отримання вище вказаних матеріалів тимчасового доступу до речей і документів та проведення інших слідчих (розшукових) дій, необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування, та які будуть мати суттєве значення для повноти досудового розслідування, а також наступного виконання вимог ст. 290 КПК України з ознайомлення підозрюваної та її захисника з матеріалами кримінального провадження та складення обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, строк досудового розслідування доцільно продовжити до 3-х місяців.

Крім того, матеріали кримінального провадження є достатньо об`ємними за кількістю проведених слідчих (розшукових) дій та прийнятих процесуальних рішень, а тому після проведення всіх запланованих слідчих (розшукових) дій доступ до матеріалів досудового розслідування у порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, що передбачає прийнятний, розумний строк ознайомлення підозрюваної, яка має захисника з матеріалами кримінального провадження, може бути довшим за строк досудового розслідування, який на цей час закінчується.

Провести вказані слідчі дії у передбачений законом строк не представляється можливим з об`єктивних причин, пов`язаних зі складністю провадження, обсягом та специфікою процесуальних дій, необхідних для закінчення досудового розслідування.

У зв`язку із чим, слідчим у провадженні 02.08.2024 складено клопотання про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження за № 0001167 від 12.06.2024, за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

За результатами розгляду вказаного клопотання, 07.08.2024 керівником Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_18 , винесено постанову про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0001167 від 12.06.2024, за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, до трьох місяців, визначивши новий строк досудового розслідування до 13.09.2024.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» при направленні обвинувального акта до суду, запобіжний захід щодо обвинуваченого є незмінним у межах строку, визначеного ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

З урахуванням викладеного, існуючих ризиків та особи підозрюваного ОСОБА_4 , обставин вчинення нею кримінального правопорушення, сторона обвинувачення приходить до висновку про необхідність в продовжені строку міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 , в межах досудового розслідування, а саме до 13.09.2024.

За час, що минув з дня застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ризики передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

Так, згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрювана ОСОБА_4 :

- може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_4 вчинила особливо тяжке кримінальне правопорушення, за яке Кримінальним кодексом України передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а відтак побоюючись покарання, яке їй загрожує у разі визнання її винною, підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, у ОСОБА_4 відсутнє постійне джерело доходу та стійкі соціальні зв`язки, оскільки остання мешкає самостійно разом з малолітньою дитиною, так як з батьком дитини розлучена, у якої відсутні родичі на території міста Запоріжжя, що свідчить про те, що підозрювана може покинути територію України, з метою подальшого ігнорування покладених на неї обов`язків та задля уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрювана ОСОБА_10 ОСОБА_11 хоча і є особою, раніше не судимою та маючою на утриманні неповнолітню дитину, однак приймаючи до уваги той факт, що офіційно не працевлаштована та підозрюється у зайнятті діяльністю пов`язаною із збутом психотропних речовин від якої можливо отримувала дохід, у зв`язку з чим може продовжити вчиняти інші злочини, з метою отримання прибутку, як корисливі, так і пов`язані зі збутом психотропних речовин. Окрім того, на користь цього також свідчить той факт, що підозрювана була затримана під час того, як вона отримувала посилку, яка містить психотропні речовини в особливо великих обсягах. Таким чином, у випадку якщо до підозрюваної не буде застосовано запобіжний захід або буде застосовано більш м`який запобіжний захід, існує реальний ризик продовження підозрюваною протиправної діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

З огляду на викладене вважаємо, що на цій стадії кримінального провадження до ОСОБА_4 недоцільно застосовувати більш м`який запобіжний заходів, ніж тримання під вартою, оскільки, враховуючи тяжкість та фактичні обставини злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 ОСОБА_11 , негативний суспільний резонанс кримінальних правопорушень за фактом збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, а також ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що мають місце, вважаємо, що жоден інший запобіжний захід не зможе запобігти цим ризикам та не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Так, при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрювана зобов`язується не відлучатися із житла, в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, відсутності підтвердження факту постійного законного джерела доходу є ризик того, що підозрювана ОСОБА_10 ОСОБА_11 буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду чи вчинить новий злочин.

Враховуючи те, що до теперішнього часу не надійшли клопотання осіб, які б могли стати поручителями підозрюваної ОСОБА_4 свідчить про неможливість обрання їй запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п.2 ч.1 ст. 176 КПК України.

Зазначені вище факти свідчать про неможливість запобігання вказаних ризиків і застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_4 ОСОБА_11 .

Окрім того, враховуючи вимоги ч. 4 п. 5 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення дієвості інституту заходів забезпечення кримінального провадження, є доцільним продовжити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити з підстав зазначених у клопотанні.

Підозрювана та її захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт або обрати відносно підозрюваної особисту поруку.

Крім цього в судовому засіданні ОСОБА_7 подав письмову заяву про взяття на особисту поруку підозрювану ОСОБА_4 , пояснив, що він є цивільним чоловіком підозрюваної, ручаються за належну поведінку підозрюваної, а також виконання нею всіх покладених обов`язків.

Підозрювана та її захисник в судовому засіданні підтримали дану заяву з підстав викладених в ній.

Прокурор, щодо зобов`язання про взяття на особисту поруку підозрюваної ОСОБА_4 заперечувала.

Крім цього в судовому засіданні ОСОБА_8 подав письмову заяву про взяття на особисту поруку підозрювану ОСОБА_4 , пояснив, що він є сусідом підозрюваної, ручаються за належну поведінку підозрюваної, а також виконання нею всіх покладених обов`язків.

Підозрювана та її захисник в судовому засіданні підтримали дану заяву з підстав викладених в ній.

Прокурор, щодо зобов`язання про взяття на особисту поруку підозрюваної ОСОБА_4 заперечувала.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, поручителів, з`ясувавши розуміння обов`язків поручителя і наслідки їх невиконання, права на відмову від прийнятих на себе зобов`язань, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначив, що при обранні такого запобіжного заходу, як особиста порука, суд має враховувати, що наявність одного поручителя може бути визнана достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру (народний депутат України, депутат місцевої ради, особа, яка відзначена державними нагородами тощо).

Судом встановлено, що при вирішенні питання можливості передачі ОСОБА_4 під особисту поруку суд вважає, що особиста порука є не достатнім запобіжним заходом, який би зміг забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

При вирішенні питання щодо можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість підозрюваного, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Разом з цим, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» № 12369/86 від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/97 від 26 липня 2001 року.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям Європейського суду з прав людини, суд вважає виправданим саме запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою.

Як вбачається з доданих до клопотання, про продовження строку тримання під вартою, матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення.

12.06.2024 о 15:59 в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

13.06.2024 року, ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 14.06.2024 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід тримання під вартою, який спливає 11.08.2024. Проте, існують обставини які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, оскільки у вказаному кримінальному провадженні потрібно виконати наступне:

- ознайомити сторону захисту з фото матеріалами проведених слідчих дій, а саме протоколом огляду місця події, протоколом обшуку за адресою мешкання ОСОБА_4 , протоколом огляду мобільного телефону підозрюваної;

- здійснити повторний огляд мобільного телефону підозрюваної, за участю сторони захисту;

- звернутись до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням на проведення тимчасового доступу до речей та документів ТОВ «Нової пошти» (поштомата № 35459), за адресою: м. Тернопіль, вул. Тарнавського б. 26, з метою отримання даних відправника посилки, після отримання Ухвали провести тимчасовий доступ до речей та документів;

- додатково допитати у якості підозрюваної ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 ;

- надати доручення в порядку ст. 40 КПК України, з метою встановлення особи відправника посилки, а також адреси його мешкання, номера телефонів, телеграм-канали яким ця особа користується;

- за наявності підстав прийняти рішення про внесення до ЄРДР відомостей, щодо невстановленої особи, яка відправила посилку з м. Тернопіль підозрюваній, після чого прийняти рішення про визначення підслідності;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Згідно із ч. 2 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинне бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчинені злочину.

Згідно із п.1 ч. 3 ст. 294 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 2 абзацу третього частини першої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 частини другої статті 219 цього Кодексу до трьох місяців керівником місцевої прокуратури, заступником Генерального прокурора.

Як встановлено у судовому засіданні, 07.08.2024 керівником Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_18 , строк досудового розслідування, у зазначеному кримінальному проваджені, було продовжено до трьох місяців, а саме до 13.09.2024.

Матеріали провадження дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 п.1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 вчинила особливо тяжкий злочин, за який передбачене покарання від 9 до 12 років позбавлення волі. Усвідомлюючи неминучість покарання за скоєний злочин, підозрювана може переховуватися від органів досудового слідства, суду, оскільки, ніде не працює, постійного джерела доходу та засобів до існування не має.

Однак, в матеріалах провадження, наданих суду, не достатньо доказів, які б давали підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 п.5 ст. 177 КПК України.

Підозрювана раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, має на утриманні малолітню дитину, що підтверджує її стійкі соціальні зв`язки.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вислухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрювану та її захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження суд дійшов такого висновку, що на даний момент запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 не може бути змінений на інший у зв`язку з тим, що вона підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, що дає підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а отже, клопотання є обґрунтованим, тому його слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою до 13.09.2024 року.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 184, 194, 197, 199 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Запорізького РУП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 15 години 20 хвилин 13.09.2024 року.

У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу тримання під вартою на запобіжний захід домашній арешт або обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу у виді особистої поруки відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1