Справа № 367/9894/24
Провадження по справі № 1-кп/367/961/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2024 м. Ірпінь Київської області

Ірпінський міський суд Київської у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

із секретарем судовогозасідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту - обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ірпінського міського суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000344 від 25.08.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштований, паспорт серія СТ номер НОМЕР_1 виданий Ірпінським МВ Управління ДМС України в Київській області 30.08.2013, РНОКПП: НОМЕР_2 , засуджений 06.09.2024 вироком Ірпінського міського суду Київської області у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В :

24 серпня 2024 року, близько 10 години 50 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись неподалік поштомату ТОВ «Нова Пошта» №35686, що розташований поряд з магазином «Лоток» за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Ірпінь, вул. Соборна, 42-Б, усвідомлюючи, що у відправленні знаходяться психотропні речовини за допомогою мобільного телефону марки «SONI XPERIA» білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_3 відчинив комірку поштомату ТОВ «Нова Пошта» № НОМЕР_4 та отримав відправлення з вмістом психотропних речовин. Усвідомлюючи, що отримана ним кристалоподібна речовини білого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4 -ММС (4-метилметкатинон), та порошкоподібна речовина світло-жовтого кольору містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - 4 -ММС (4-метилметкатинон) та психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, для власного вживання, без мети збуту. Одразу після цього, ОСОБА_4 , перебуваючи в тому ж місці в той же час, реалізуючи свій протиправний умисел, посягаючи на встановлений Законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», за допомогою мобільного телефону марки «SONI XPERIA» білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_3 відчинив комірку поштомату № НОМЕР_4 та отримав картонну коробку з номером НОМЕР_5 із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4 -ММС (4-метилметкатинон), та порошкоподібну речовину світло-жовтого кольору яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, та залишив при собі, таким чином незаконно придбав, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4 -ММС (4-метилметкатинон), та порошкоподібну речовину світло-жовтого кольору яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, для власного вживання, без мети збуту, та розпочав її незаконне зберігання до 12 год. 06 хв. того ж дня. Після цього ОСОБА_4 попрямував у власних справах. Цього ж дня, а саме 24 серпня 2024 року ОСОБА_4 , зберігаючи при собі вищевказані особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон), та порошкоподібну речовину світло-жовтого кольору яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, для власного вживання без мети збуту, яку за вищевказаних обставин ним незаконно придбано, перебуваючи неподалік поштомату ТОВ «Нова Пошта» №35686, що розташований поряд з магазином «Лоток» за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Ірпінь, вул. Соборна, 42-Б о 10 год 54 хв був зупинений працівниками поліції у порядку ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з підозрілою поведінкою та необхідністю перевірки документів. На запитання поліцейського, щодо наявності у ОСОБА_4 , при собі заборонених обігом предметів чи речовин, останній повідомив, що зберігає при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4 - ММС (4-метилметкатинон), та порошкоподібну речовину світло-жовтого кольору яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Після чого, на місце події було викликано слідчо-оперативну групу відділу поліції № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області і в ході огляду місця події, який проводився 24.08.2024, в період часу з 12 год 06 хв по 12 год 17 хв, на ділянці місцевості, неподалік поштомату ТОВ «Нова Пошта» №35686, що розташований поряд з магазином «Лоток» за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Ірпінь, вул. Соборна, 42-Б у ОСОБА_4 у присутності двох понятих було виявлено та вилучено поліетиленовий зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору та поліетиленовий зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору. Згідно висновку експерта за проведеною експертизою матеріалів речовин та виробів, надана на дослідження кристалоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон). Маса 4-ММС (4-метилметкатинону) у речовині становить 1,446 г. Надана на дослідження порошкоподібна речовина світло-жовтого кольору містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну у речовині становить 4,966 г. Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав та підтвердив фактичні обставини скоєння ним кримінального правопорушення, викладеного в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, обмежившись: допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , показання якого відповідають фактичним обставинам справи, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, щодо речових доказів, щодо процесуальних витрат.

Прокурор звертав увагу суду, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимий вироком Ірпінського міського суду Київської області від 06.09.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, визначене вироком суду покарання не відбув, а тому просив призначити обвинуваченому покарання у виді двох років позбавлення волі, з можливістю застосування положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном два роки; додатково покласти на обвинуваченого витрати на проведення судової експертизи, запобіжний захід, до набрання законної сили вироком, не обирати.

Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах.

За встановлених обставин суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, доведена повністю, вона ніким не оспорюється.

За правилами ч. 1 ст. 65 КК України при обранні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує тяжкість вчиненого правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, обставини вчинення діяння, дані, які характеризують особу обвинуваченого, який раніше судимий, має постійне місце проживання, не працевлаштований, на обліку у нарколога, психіатра не перебуває, а також - обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Оцінюючи особу обвинуваченого, суд зважує на роз`яснення, що містяться в абзаці 3 пункту 3 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до якого, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Так, обвинувачений має офіційне місце реєстрації та проживання, на момент постановлення вироку офіційно працевлаштований, на момент вчинення злочину до кримінальної відповідальності притягувався, на момент ухвалення вироку є судимим, за даними наявної документації на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність.

Вирішуючи питання про наявність у кримінальному провадженні обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд зважує на роз`яснення, що містяться у пункті 4 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду, відповідно до якого, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому, таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України суд визнає "щире каяття" з огляду на таке.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим. Повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні злочину, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю злочину.

Судом було встановлено, що обвинувачений, висловивши самозасудження своєї кримінально караної поведінки та зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність, винуватість у вчиненні злочинів визнав повністю та під час допиту в суді зазначив, що шкодує про свій вчинок і розкаюється, що свідчить про наявність у кримінальному провадженні обставини, що пом`якшує покарання, - «щире каяття».

Вказаний висновок суду узгоджується з позицією, викладеною у постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06.09.2022 справа №397/92/15-к, від 02.11.2021 справа №643/13256/17 та ін., які беруться судом до уваги в силу вимог ст. 13 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII), відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно обвинувального акта встановленою під час досудового розслідування обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , передбаченою ст. 67 КК України, є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Однак судом встановлено, що передбачене ч.2 ст. 309 КК України кримінальне правопорушення ОСОБА_6 в місцевості (у м. Ірпінь Бучанського району Київської області), де на час його вчинення 24.08.2024 року не було воєнних дій - хоча і вчинене в період дії режиму воєнного стану, однак не є використанням умов воєнного стану. Щодо цього злочину цієї обтяжуючої обставини немає.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Отже, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, зважаючи на наявність пом`якшуючої обставини, відомостей, що характеризують його особу, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, визначене у межах, установлених у санкції ч. 2 ст. 309КК України, у вигляді позбавлення волі строком на два роки, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, є домірним скоєному і відповідає меті покарання.

Судом враховано, що ОСОБА_4 вчинив даний злочин до засудження вироком Ірпінського міського суду Київської області від 06.09.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України, за яким йому призначено покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік. Наразі покарання за вказаним вироком ОСОБА_4 повністю не відбув.

Згідно положень ст.75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У цьому разі суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Що стосується щирого каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), то суд зазначає про ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_4 як під час досудового слідства, так і під час судового слухання справи, переконав суд у своєму щирому каяттіі.

Суд вважає, що, враховуючи поведінку обвинуваченого під час слухання кримінального провадження, яка слугує як доказ того, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся, усвідомив в повному обсязі всю протиправність своєї поведінки, що, відповідно, поруч з позицією сторони державного обвинувачення, який просить застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, - дає змогу суду застосувати при призначенні покарання у відношенні засудженого ОСОБА_4 положення ст.ст. 75, 76 КК України.

Пленум Верховного Суду України неодноразово звертав увагу на те, що якщо виправлення і перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, то судам не слід направляти таких осіб в місця позбавлення волі.

Таким чином, враховуючи щире каяття, з урахуванням особи винного та наведених вище обставин справи, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливо без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе призначити покарання з застосуванням статті 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Що стосується положень ст.76 КК України, то суд в даному випадку, застосовуючи положення даної статті матеріального права, вважає за необхідне покласти на засудженого обов`язки, які передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Також суд вважає, що на обвинуваченого слід покласти обов`язок, передбачений п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України, - виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Приписами ст. 70 КК визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю злочинів. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання визначається за правилами, передбаченими частинами 1-3 цієї статті, тобто шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. У такому випадку за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

При цьому, призначаючи покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК, суд не вправі змінювати покарання, призначене попереднім (першим) вироком за окремий злочин. Він також не повинен ще раз призначати (дублювати) це покарання в новому (другому) вироку. У цьому разі діє юридична презумпція законності й обґрунтованості попереднього вироку, яку суд підтверджує, застосовуючи ч. 4 ст. 70 КК.

Водночас призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК має ряд особливостей, одна з яких полягає в тому, що в разі, коли особа засуджується до покарання, яке належить відбувати реально, а за наступним вироком звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

ОП ККС у постанові від 15 лютого 2021 року (справа № 760/26543/17, провадження № 51-3600кмо20) вже зазначала, що інший "підхід ставить місцевий суд у позицію суду вищої інстанції, що прямо суперечить положенням кримінального процесуального закону (ст. 24 КПК) та підриває презумпцію законності й обґрунтованості попереднього судового рішення (ч. 2 ст. 21 КПК). Крім того, указане суперечить приписам ч. 2 ст. 19 Конституції України, яка вимагає від органів державної влади діяти в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України". Правова позиція аналогічного змісту міститься також у постанові ОП ККС від 25 червня 2018 року (справа № 511/37/16-к, провадження № 51-830кмо18).

ОП ККС у постанові від 01 квітня 2024 року (справа № 183/6854/20,провадження № 51-4885кмо23) висловила висновок щодо застосування положень ч. 4 ст. 70 КК:

Якщо особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, за вироком суду було призначено покарання, яке ухвалено відбувати реально, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших кримінальних правопорушеннях, за які за новим вироком особі призначається покарання із застосуванням на підставі ст. 75 КК звільнення від відбування покарання з випробуванням, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання не застосовуються і кожний вирок - попередній, за яким особа має відбувати покарання реально, та новий, за яким її звільнено від відбування покарання з випробуванням, виконуються самостійно.

З огляду на викладене, оскільки ОСОБА_4 06.09.2024 за вироком Ірпінського міського суду Київської області у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, було призначено покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, яке ухвалено відбувати реально, а потімцим вироком встановлено, що він винен ще й в іншому кримінальному правопорушені, за які за новим вироком йому призначається покарання із застосуванням на підставі ст. 75 КК звільнення від відбування покарання з випробуванням, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання не застосовуються і кожний вирок - попередній, за яким ОСОБА_4 має відбувати покарання реально, та новий, за яким його звільнено від відбування покарання з випробуванням, виконуються самостійно.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого суд не застосовує.

Суд вирішує питання про долю речових доказів та процесуальні витрати відповідно до вимог ст. ст. 100, 124 КПК України.

З огляду на викладене, на підставі ст. ст. 12, 50, 65, 66 ч.1 п.1, 88 ч.ч. 1, .2, 309 ч.2 КК України, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368-371, 373, 374, 376, 394 ч.2 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштований, паспорт серія СТ номер НОМЕР_1 виданий Ірпінським МВ Управління ДМС України в Київській області 30.08.2013, РНОКПП: НОМЕР_2 , засуджений 06.09.2024 вироком Ірпінського міського суду Київської області у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Кожний вирок: попередній вирок Ірпінського міського суду Київської області від 06.09.2024 року справа № 367/8812/24, за яким ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, та новий вирок Ірпінського міського суду Київської області від 05.11.2024 року справа № 367/9894/24, за яким ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, та за яким його на підставі ст. 75 КПК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки - виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи речовин, матеріалів та виробів від 11.09.2024 № СЕ-19/111- 24/49741-НЗПРАП у розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев?ять) гривень 12 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000344 від 25.08.2024, після набрання вироком законної сили, а саме:

- спец-пакет №0001793, всередині якого знаходиться: кристалоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4- ММС (4-метилметкатинон). Маса 4-ММС (4-метилметкатинону) у речовині становить 1,446 г.; порошкоподібна речовина світло-жовтого кольору яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну у речовині становить 4,966 г, які передано до камери зберігання речових доказів ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, за адресою: Київська область, м.Ірпінь, вул. Мінеральна, 7-А - знищити;

- спец пакет № SUD 2023321, всередині якого знаходиться: паперова коробка «Нова Пошта» із ТТН, вантажне упакування, - упакування нічника та нічник у розібраному стані, які поміщено до, передано до камери зберігання речових доказів ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, за адресою: Київська область, м.Ірпінь, вул. Мінеральна, 7-А.- знищити;

- мобільний телефон марки «SONI XPERIA» білого кольору, IMEI № НОМЕР_3 , та первинне пакування у виді спецпакету № PSP2246644, які поміщено до спец пакету НДЕКЦ № SUD 1130040, та передано до камери зберігання речових доказів ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, за адресою: Київська область, м.Ірпінь, вул. Мінеральна, 7-А - конфіскувати.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку. В іншій частині вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1