Справа № 161/9103/24
Провадження № 1-кп/161/911/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2024 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000589 від 12 лютого 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, не працює, з інвалідністю 3 групи, неодруженого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.156 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_5 ,

представника малолітньої потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, із сексуальних мотивів, реалізуючи злочинний умисел, направлений на вчинення відносно малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розпусних дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення своєї статевої пристрасті та на збудження у малолітньої особи статевого інстинкту, здатного викликати її фізичне та моральне розбещення та сформувати у неї антиморальні погляди, будучи обізнаним про вік потерпілої, перебуваючи у будинку за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою власного мобільного телефону марки «Xiaomi», моделі «Redmi 12», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , всесвітньої мережі Інтернет та застосунку «Інстаграм», із профілю під логіном « ОСОБА_3 », заздалегідь зареєстрованого останнім за власним абонентським номером мобільного телефону оператора телекомунікації ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , у період часу з 13 січня 2024 року по 30 січня 2024 року вчиняв розбещення потерпілої малолітньої ОСОБА_8 , тобто розпусні дії сексуального характеру, а саме, надсилав малолітній ОСОБА_8 відеозапис із зображенням її жіночого оголеного статевого органу, заздалегідь отримавши його у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, адресував потерпілій ОСОБА_8 текстові та голосові повідомленнями з цинічними висловлюваннями на сексуальні теми, а також адресував потерпілій голосові повідомлення із висловлюваннями, направленими на спонукання останньої до надсилання йому відеозапису, на якому міститься зображення її статевого органу, чим вчинив відносно малолітньої потерпілої інтелектуальне розбещення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисних дій, які виразились у розпусних діях щодо малолітньої особи, та їх кваліфікує, як вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 156 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), передбаченому ч. 2 ст. 156 КК України визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, змісту повідомлень, способу їх надіслання, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що він дійсно, в період з 13 січня 2024 року по 30 січня 2024 року використовуючи додаток «Інстаграм», надсилав малолітній ОСОБА_8 відеозапис із зображенням її жіночого оголеного статевого органу, текстові та голосові повідомленнями з цинічними висловлюваннями на сексуальні теми, а також адресував потерпілій голосові повідомлення із висловлюваннями, направленими на спонукання останньої до надсилання йому відеозапису, на якому міститься зображення її статевого органу. У вчиненому щиро розкаявся, вибачення у потерпілої, при цьому, просив суворо не карати.

Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжкого, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує його молодий вік, інформацію про стан здоров`я, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра та за допомогою до них не звертався, відомості про статус особи з інвалідністю 3 групи, думку самої малолітньої потерпілої та її представників, які зазначили, що претензій до обвинуваченого не мають та у вирішенні міри покарання покладаються на розсуд суду та не наполягають на суворому покаранні.

З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання, в межах санкції частини статті, за якою його засуджується та визначає йому покарання у виді мінімального позбавлення волі з позбавленням права займатись навчальною та/чи виховною діяльністю осіб віком до 18 років, обіймати посади, пов`язані з роботою з особами віком до 18 років на строк 2 (два) роки, при цьому, на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі із випробуванням, встановивши обвинуваченому дворічний іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України, оскільки вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.

Крім цього, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно позбавити права займатись навчальною та/чи виховною діяльністю осіб віком до 18 років, обіймати посади, пов`язані з роботою з особами віком до 18 років строком на 2 (два) роки виходячи з наступного.

Так, санкція ч. 2 ст.156 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до 3 років або без такого.

Відповідно до вимог ст. 55 КК України у випадку, коли санкцією відповідної частини статті Особливої частини КК передбачено можливість призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд, визнаючи особу винуватою у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, має право призначити таке додаткове покарання незалежно від того, чи обвинувачений обіймав певну посаду або займався певною діяльністю на час вчинення кримінального правопорушення.

Разом із цим, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 156 КК України, законодавцем віднесено до кримінальних правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості особи.

При цьому, людина, її життя та здоров`я, честь та гідність, недоторканість та безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Інкримінований ОСОБА_3 злочин, вчинений проти статевої свободи та статевої недоторканості саме малолітньої особи.

В свою чергу, суд зауважує на тому, що держава гарантує, зокрема дитині право на охорону здоров`я, сприяє створенню безпечних умов для життя та здорового розвитку дитини, формуванню навичок здорового способу життя.

Крім цього, позбавляючи не посади чи права мати певний офіційний документ на підтвердження права, а саме права особи обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю, навіть у випадках, коли особа на час вчинення кримінального правопорушення офіційно не обіймала певної посади чи офіційно не займалася певною діяльністю, проте вчинила такі дії, законодавець таким чином позбавляє особу можливості реалізації такого права у законний спосіб на певний строк у подальшому, що, в даному випадку, узгоджується з положеннями ст. 55 КК України та ст. 156 КК України.

У ст. 24 Конституції України передбачено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

З урахуванням зазначеного, рівними перед законом, в частині призначення покарання та реалізації своїх прав, будуть як особи, які на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення офіційно не обіймали певної посади чи офіційно не займалися певною діяльністю, так і особи, які обіймали посади чи офіційно займалися діяльністю, пов`язаною з вчиненим кримінального правопорушення.

Зазначена позиція суду узгоджується з правовими висновками Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 04.09.2023 року у справі № 404/2081/22.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

У відповідності до вимог ст.ст. 100, 122, 174 КПК України, суд вирішує долю речових доказів та приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення судових експертиз, які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в повному обсязі, а також по питанню скасування арешту, накладеного на майно.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права займатись навчальною та/чи виховною діяльністю осіб віком до 18 років, обіймати посади, пов`язані з роботою з особами віком до 18 років на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експертів для проведення судової мистецтвознавчої експертизи в сумі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн. 12 коп., судової семантико-текстуальної експертизи в сумі 12495 (дванадцять тисяч чотириста дев`яносто п`ять) грн. 12 коп. та судової біологічної експертизи в сумі 702 (сімсот дві) грн. 96 коп., а всього в загальній сумі 16227 (шістнадцять тисяч двісті двадцять сім) грн. 20 коп.

Речові докази: мобільний телефон марки «Redmi 9S» чорного кольору з IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 із вмістом сім-картки НОМЕР_6 - повернути за належністю ОСОБА_8 , мобільний телефон марки «Redmi 12» чорного кольору з IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із вмістом сім-картки НОМЕР_3 , тримач для сім-картки «Vodafone» із наявним маркуванням НОМЕР_7 ; тримач для сім-картки «Life» із наявним номером НОМЕР_8 ; тримач для сім-картки «Київстар» із наявним маркуванням НОМЕР_9 ; банківська карта «А-Банк» із наявним номером « НОМЕР_10 »; сім картка «Київстар» НОМЕР_11 ; - сім картка «Life» НОМЕР_12 ; сім картка «Vodafone» НОМЕР_13 - повернути за належністю ОСОБА_3 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 лютого 2024 року, а саме, на: мобільний телефон марки «Redmi 9S» чорного кольору з IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 із вмістом сім-картки НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «Redmi 12» чорного кольору з IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із вмістом сім-картки НОМЕР_3 ; тримач для сім-картки «Vodafone» із наявним маркуванням НОМЕР_7 ; тримач для сім-картки «Life» із наявним номером НОМЕР_8 ; тримач для сім-картки «Київстар» із наявним маркуванням НОМЕР_9 ; банківська карта «А-Банк» із наявним номером « НОМЕР_10 »; сім картка «Київстар» НОМЕР_11 ; - сім картка «Life» НОМЕР_12 ; сім картка «Vodafone» НОМЕР_13 - скасувати.

Включити до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи інформацію про обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1