Справа № 650/3664/24
провадження № 1-в/650/87/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 року селище Велика Олександрівка

Великоолександрівський районний суд Херсонської області,

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Олександрівка подання начальника сектору № 33 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, про скасування звільнення від відбування призначеного судом покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше засудженого вироком Каланчацького районного суду Херсонської області від 20 січня 2020 року за частиною першою статті 185, частиною першою статті 309, статті 70 КК України до двох років позбавлення волі, із застосуванням статті 75 КК України з іспитовим строком один рік,

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду із вказаним поданням в якому просить вирішити питання про звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного судом покарання, зазначивши в обґрунтування своїх вимог такі обставини та обґрунтування.

Вирок Каланчацького районного суду Херсонської області відносно громадянина ОСОБА_4 надійшов на виконання до Каланчацького районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Херсонській області 21 лютого 2020 року.

03 березня 2020 року ОСОБА_4 був ознайомлений із порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, правовими наслідками за невиконання обов`язків, покладених на нього судом, та систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення. За результатами проведеної бесіди засудженим було надано письмову підписку про ознайомлення.

Під час іспитового строку ОСОБА_4 неодноразово допускав порушення обов`язків, покладених на нього вироком суду, зокрема, не з`являвся для реєстрації в органі пробації у встановлені строки, про що складалися відповідні акти. Засуджений пояснював свою відсутність різними обставинами, однак жодних підтверджуючих документів не надавав. Так, наприклад, 01 вересня 2020 року він повідомив, що отримав травму на автобусній зупинці, проте до лікарні не звертався, і медичних підтверджень цієї події не існує.

Крім того, під час іспитового строку ОСОБА_4 чотири рази притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, серед яких порушення громадського порядку та керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Постановами Каланчацького районного суду та відповідних органів поліції йому було призначено адміністративні стягнення у вигляді штрафів та попереджень.

Згідно з характеристикою Мирненської селищної ради, засуджений неодноразово виявляв насильство по відношенню до батька, не брав участі у громадському житті громади та ухилявся від пропонованого працевлаштування у місцевому центрі зайнятості, посилаючись на відсутність бажання працювати.

Враховуючи вказані обставини, заявник вважає, що поведінка ОСОБА_4 свідчить про його систематичне ухилення від виконання покладених на нього вироком суду обов`язків, що є підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для реального відбування призначеного судом покарання.

На судовому засіданні прокурор просив відмовити у задоволенні подання зважаючи на те, що порушене питання, яке передбачає істотне звуження прав засудженого не може бути вирішене без участі останнього, при тому, що органом пробації було направлено до суду відповідне подання достовірно знаючи, що засуджений ухиляється від органу пробації, а його місце знаходження останнім не встановлено, відповідних попередніх заходів щодо його розшуку не вжито.

На судове засідання представник заявника ОСОБА_5 не з`явився, надав заяву про розгляд подання за його відсутності, яке просив задовольнити.

На судове засідання засуджений ОСОБА_4 не з`явився, про час та місце розгляду подання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Заслухавши доводи прокурора та перевіривши матеріали подання, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вироку Каланчацького районного суду м. Херсона від 20 січня 2020 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

Також ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 було призначено остаточне покарання за вчинення злочинів, передбачених частиною першою статті 185 та частиною першою статті 309 КК України, у вигляді двох років позбавлення волі.

Водночас, на підставі статті 75 КК України, ОСОБА_4 було звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком на один рік із покладанням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1-2 частини першої статті 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Вирок Каланчацького районного суду Херсонської області щодо ОСОБА_4 надійшов до Каланчацького районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Херсонській області 21 лютого 2020 року.

03 березня 2020 року під час ознайомчої бесіди ОСОБА_4 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням, правові наслідки за невиконання обов`язків, покладених на нього вироком суду, та систематичне вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення. За результатами бесіди засудженим була надана письмова підписка.

Незважаючи на роз`яснення обов`язків, покладених на ОСОБА_4 , 12 березня 2020 року він не з`явився для реєстрації в уповноваженому органі з питань пробації. Під час проведення бесіди 24 березня 2020 року засуджений пояснив, що не прибув для реєстрації, оскільки вважав, що після відвідування сектору 03 березня 2020 року в цьому немає необхідності. Поважних причин неявки він не навів. У цей же день ОСОБА_4 було винесено письмове попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання. Під час цієї бесіди йому повторно роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням, а також наголошено на відповідальності за невиконання обов`язків, покладених вироком суду.

Незважаючи на надане письмове попередження та проведені профілактичні бесіди, 01 вересня 2020 року ОСОБА_4 знову не з`явився для реєстрації. 07 вересня 2020 року засуджений пояснив, що 01 вересня 2020 року на автобусній зупинці отримав фізичні ушкодження від невідомої особи, тому не мав змоги прибути для реєстрації. Водночас він не звертався за медичною допомогою і не надав жодних документів, що підтверджують поважність неявки.

У період іспитового строку ОСОБА_4 чотири рази притягувався до адміністративної відповідальності: 06 лютого 2020 року постановою Каланчацького відділення поліції його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 178 КУпАП, та призначено стягнення у вигляді штрафу; 05 червня 2020 року постановою Каланчацького районного суду його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства щодо свого батька, та призначено стягнення у вигляді штрафу; 17 серпня 2020 року постановою Каланчацького районного суду його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173 КУпАП, за вчинення домашнього насильства щодо свого батька у стані алкогольного сп`яніння, та призначено стягнення у вигляді штрафу; 12 січня 2021 року постановою відділення поліції №2 Скадовського РВП його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 175-1 КУпАП, призначено стягнення у вигляді попередження.

Згідно з характеристикою, наданою Мирненською селищною радою, ОСОБА_4 за місцем проживання неодноразово вчиняв насильство щодо свого батька та не брав участі у громадському житті селища.

Відповідно до оцінки ризиків вчинення нових кримінальних правопорушень, у суб`єкта пробації виявлено криміногенну потребу «робота». У травні 2020 року йому було рекомендовано звернутися до Каланчацької філії Херсонського обласного центру зайнятості для ознайомлення з вакансіями, проте він відмовився від офіційного працевлаштування, надаючи перевагу неофіційній праці на польових роботах.

Іспитовий строк відносно ОСОБА_4 фактично закінчився 20 січня 2021 року. Зазначені обставини у своїй сукупності попередньо свідчать про систематичне вчинення ОСОБА_4 правопорушень, невиконання обов`язків, покладених на нього вироком суду, що відповідно до частини другої статті 78 КК України може бути підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для реального відбування призначеного покарання.

Відповідно до статті 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до статті 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Відповідно до частини першої статті 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Із зазначених вимог закону вбачається обов`язковість з`ясування судом, при розгляді подання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, питання про невиконання засудженим впродовж іспитового строку обов`язків встановлених КПК України, Законом України «Про пробацію», а також обов`язків покладених на нього судом, на підставі чого суд робить висновок чи дійсно є підстави для направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Обґрунтовуючи обставини щодо необхідності скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання представник органу пробації зазначає, і це вбачається з матеріалів справи, що під час іспитового строку він ухилився від виконання покладених на нього обов`язків, а теперішнє його місце знаходження невідоме.

Тобто фактично представник органу пробації покликається на обставини, які свідчать про необхідність скасування звільнення від відбування покарання та направлення його в місця позбавлення волі для відбування призначеного покарання, якщо не буде встановлено поважних причин такої його поведінки, після встановлення його місцезнаходження.

З`ясувати всі ці обставини під час розгляду даного подання у цій справі не представляється можливим, оскільки засуджений до суду не з`явився, а його місцезнаходження невідоме.

Так, відповідно до частини п`ятої статті 539 КПК України у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

На переконання суду явка засудженого ОСОБА_4 на судове засідання для розгляду подання про скасування звільнення від відбування призначеного судом покарання є обов`язковою через кілька важливих причин, які стосуються як принципу справедливості, так і забезпечення дотримання прав і гарантій засудженого.

Так, під час іспитового строку ОСОБА_4 допустив кілька випадків невиконання обов`язків, покладених на нього вироком суду, та неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення. У матеріалах справи є акти та документи, які свідчать про ці факти, однак засуджений має право надати свої пояснення або спростувати наведені обставини. Зокрема, важливо з`ясувати причини його неявки для реєстрації 12 березня та 01 вересня 2020 року, які, за його словами, пов`язані з отриманням травм. На сьогодні відсутні медичні документи, що підтверджують ці обставини. Особиста явка ОСОБА_4 дозволить суду безпосередньо з`ясувати обставини його поведінки та наявність чи відсутність поважних причин, які могли вплинути на виконання ним обов`язків.

У період іспитового строку ОСОБА_4 чотири рази притягувався до адміністративної відповідальності за порушення, включаючи домашнє насильство, порушення громадського порядку та керування транспортом у стані алкогольного сп`яніння. Ці факти є підставою для висновку про його небажання виправлятись. Однак засуджений повинен мати можливість надати пояснення щодо мотивів своєї поведінки, зокрема стосовно домашнього насильства та порушень громадського порядку. Це дозволить суду зробити об`єктивні висновки щодо його виправлення чи небажання дотримуватись встановлених правил.

Вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для реального відбування покарання має надзвичайно серйозні наслідки для засудженого. Фактично, у разі задоволення подання йому загрожує реальне відбування двох років позбавлення волі. Це питання безпосередньо стосується його прав, свобод та інтересів, що вимагає забезпечення його права на захист та можливості надати пояснення чи докази, які можуть спростувати викладені у поданні обставини.

Представник органу пробації зазначає, що теперішнє місцезнаходження ОСОБА_4 невідоме, і його не було знайдено для повідомлення про судове засідання. У такій ситуації розгляд подання без участі засудженого не тільки порушує його право бути вислуханим, а й позбавляє суд можливості оцінити обставини ухилення від пробаційного нагляду. До встановлення місця перебування ОСОБА_4 і забезпечення його присутності в суді розгляд подання у повному обсязі є неможливим.

Прокурор обґрунтовано звернув увагу на те, що орган пробації, направляючи подання, не вжив попередніх заходів щодо розшуку засудженого. Це ускладнює об`єктивний розгляд питання судом, оскільки фактично досі не встановлено, чи мав ОСОБА_4 можливість виконувати свої обов`язки у повному обсязі та чи вчиняв він спроби співпрацювати з органом пробації. Особиста явка засудженого дозволить з`ясувати ці обставини.

ОСОБА_4 має право знати про всі звинувачення та ризики, пов`язані із можливим скасуванням його звільнення від покарання. Його особиста присутність у суді гарантує, що він матиме можливість скористатися правом на захист, надати пояснення та представити докази, які можуть вплинути на рішення суду.

З огляду на викладене, участь ОСОБА_4 у судовому засіданні є необхідною для забезпечення повного, об`єктивного та всебічного розгляду подання, дотримання принципу змагальності та захисту прав засудженого.

Разом з цим, положення КПК України не зобов`язують суд самостійно вживати заходів для розшуку засудженої особи, яка ухиляється від виконання обов`язків, покладених на неї органом пробації. Відповідальність за встановлення місцезнаходження засудженого та здійснення контролю за його поведінкою під час виконання вироку покладається саме на уповноважений орган з питань пробації, який має діяти в межах визначених процедур і повноважень.

Так, відповідно до пункту 4 пункту 2 Розділу IV Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29 січня 2019 року № 272/5 якщо засуджена особа після двох викликів поспіль не з`явилась до уповноваженого органу з питань пробації (для проведення першої бесіди або протягом перебування на обліку) без поважних причин, уповноважений орган з питань пробації проводить першочергові заходи з виявлення такої особи та за наявності підстав вживає заходів, які передбачені у разі ухилення особи від відбування покарання, виконання обов`язків, покладених на неї, або направляє матеріали до територіального органу Національної поліції України для оголошення такої засудженої особи у розшук, що органом пробації не було зроблено в даній справі.

Таким чином, зважаючи на викладене та враховуючи те, що місцеперебування засудженої особи невідоме, щодо неї не було оголошено розшук у встановленому законом порядку, що свідчить про передчасність звернення органу пробації до суду із відповідним клопотанням, а також враховуючи, що суд, з урахуванням відсутності засудженої особи, не встановив обставини, які свідчать про наявність підстав для скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні подання.

На підставі вищенаведеного, керуючись зазначеними положеннями КК України та КВК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні подання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Херсонського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 25 жовтня 2024 року.

Суддя __________________ ОСОБА_1