Справа № 565/352/24
Провадження № 1-кп/565/77/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника про закриття кримінального провадження у частині обвинувачення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000493 від 14.12.2023 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кузнецовськ Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченоих ч.1 ст. 357, ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Кузнецовського міського суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185, ч. 1 ст. 357 КК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки 09.08.2024 набрав чинності Закон України, відповідно до якого стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена в новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна наразі вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника, просив закрити кримінальне провадження відносно нього, вказав, що свою винуватість у вчиненому визнає повністю. Наслідки закриття кримінального провадження із зазначених підстав йому роз`яснені та зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження за №0000493 від 14.12.2023 року, суд вважає за можливе задовольнити клопотання захисника та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 в частині обвитнувачення його за ч. 4 ст.185 України, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, з наступних підстав.

Відповідно обвинувального акту, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про дію воєнного стану на території держави, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, маючи у розпорядженні попередньо привласнену ним банківську картку AT «Ощадбанк», яка містить доступ до банківського рахунку НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_6 , усвідомлюючи можливість здійснювати розрахунки з її допомоги без використання пін-коду, з метою особистого збагачення, в період з 18 год. 34 хв. до 19 год. 31 хв 13 грудня 2023 року у торгових закладах міста Вараш Рівненської області, а саме в «Аптеці 16», яка розміщена за адресою АДРЕСА_3 , діючи з єдиним умислом, таємно викрав грошові кошти в загальній сумі 1 928 грн. 00 коп. з вищевказаного банківського рахунку шляхом

виконання 8 (восьми) транзакцій за допомогою вказаної банківської картки без

використання пін-коду та відповідного платіжного інструменту за придбаний ним

товар у даних торгових закладах, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 майнової

шкоди на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується в

таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану,

тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК

України.

Частина 1 статті 2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Згідно із ст.3 КК України, законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність, та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки КК України, при цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до КК України та/або до кримінально процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, за загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України, раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Відповідно до ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з положеннями ст.9 КПК України, закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першоюстатті 7 цього Кодексу.

Статтею 7 КПК України визначено перелік загальних засад кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права та законність.

Частиною 1 статті 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ«Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Станом на 01.01.2024, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становить 3028 грн.

Таким чином, з 09.08.2024 дрібною крадіжкою вважається адміністративне правопорушення, якщо вартість викраденого майна становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто до 3028 грн.

При цьому, станом на 13 грудня 2023 року, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України«Про Державний бюджет України на 2021рік» становить 2684 грн., що також відповідно Закону України № 3886-ІХ є дрібною крадіжкою.

З огляду на викладене, вищенаведені зміни в законодавстві призвели до часткової декриміналізації діяння, вони мають зворотну дію в часі і тому скасовують кримінальну відповідальність особи у разі заподіяння останньою шкоди у розмірі меншому, аніж встановлено нормою вищезазначеного закону.

Об`єднана палата ККС ВС у постанові від 7 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 дійшла висновку про те Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-ІХ, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Як вбачається з обвинувального акту та матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні крадіжки грошових коштів на суму 1928 грн 00 коп і внаслідок прийняття Закону №3886-ІХ втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , що скасовує його кримінальну відповідальність за вчинені ним дії.

Частиною 3 ст.479-2 КПК України передбачено, що у разі якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи те, що внаслідок прийняття Закону № 3886-ІХ втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , і обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, суд вважає клопотання захисника обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню та приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України, у зв`язку з декриміналізацією на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Керуючись ст.ст.4, 5 КК України, ст.ст.7, 9, 284, 371, 372, 479-2 КПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000493 від 14.12.2023, відносно ОСОБА_5 , в частині обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1