справа № 362/7773/24
провадження № 1-кп/362/740/24
УХВАЛА

про призначення до судового розгляду

18.11.2024

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провів у місті Василькові відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР 22 вересня 2024 року за № 0000096, щодо

ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України.

У судове засідання прибули:

прокурор ОСОБА_4 ;

потерпіла ОСОБА_5 ;

обвинувачений ОСОБА_3 ;

захисник ОСОБА_6 .

Суд установив:

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтоване наявністю передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України ризиків і їх незмінністю, а також неможливістю запобігти таким ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому потерпіла підтримала клопотання прокурора.

Обвинувачений і захисник заперечили проти задоволення клопотання, вказавши на безпідставність обвинувачення, неправильність кримінально-правової кваліфікації інкримінованого діяння та відсутність передбачених процесуальним законом ризиків.

Відповідно до статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною 1 статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

Суд установив, що під час досудового розслідування слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2024 року застосував до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 листопада 2024 року та визначив йому заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У зазначеній ухвалі слідчий суддя констатував обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України ризиків, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що не відпали підстави, за яких слідчим суддею обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на стадії досудового розслідування, а також дійшов висновку про незмінність відповідних ризиків.

Суд також виходить з того, що на даній стадії судового процесу суд, як суд, установлений законом для розгляду справи по суті, не має права вирішувати такі питання, як обґрунтованість підозри чи вагомість доказів. Дані категорії можуть були лише предметом оцінки слідчого судді на стадії досудового розслідування, яке закінчується спрямуванням обвинувального акту до суду.

Суд, оцінуючи клопотання прокурора, бере до уваги лише той факт, що в передбаченому законом порядку, судом установленим законом, було надано відповідні висновки - наявність обґрунтованої підозри та вагомість доказів саме для обрання запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є майже незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.

Надаючи оцінку доводам, які наведені прокурором у клопотанні, враховуючи пояснення захисника й обвинуваченого, оцінюючи відомості про особу останнього, який є неодноразово судимою особою й обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, суд погоджується зі стороною обвинувачення щодо існування вищенаведених ризиків та їх незмінності.

Суд при цьому враховує, що понять ризиків, як і видів доказів, якими вони можуть підтверджуватися, національне законодавство України не містить. Однак, беручи до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини, ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. При цьому такі дані, на думку суду, повинні свідчити про можливість існування певних підозр щодо таких ризиків, тобто вірогідності настання наслідків, запобіжниками яких вони є. А отже, розглядаючи клопотання, судом наведено ті фактичні дані, які, на його думку, є доказами в розумінні положень частини 1 статті 177 КПК України.

На думку суду, саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, відповідає завданням кримінального провадження, визначеного статтею 2 КПК України, меті застосування запобіжного заходу й особі обвинуваченого, встановленим обставинам - усунути ризики, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством.

При цьому, застосовуючи запобіжний захід, суд ураховує вік обвинуваченого, місце проживання й інші обставини, що характеризують його особу, дані про соціальні та родинні зв`язки, однак такі відомості, не можуть свідчити про відсутність або зменшення відповідних ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

При визначенні розміру застави, суд зважає не лише на обсяг повідомленої підозри, а виходить і з тих позицій ЄСПЛ, відповідно до яких розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення «Гафа проти Мальти»).

Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б обвинуваченого від намірів і спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

У випадку, що розглядається, суд вважає за належне визначити обвинуваченому заставу в раніше визначеному слідчим суддею розмірі, а саме 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, клопотання прокурора належить задовольнити.

Під час судового засідання клопотань про витребування певних речей чи документів або про виклик певних осіб для допиту в якості свідків не заявлено.

Потерпіла повідомила про відсутність наміру подавати цивільний позов.

Суд, заслухавши думку учасників провадження, дійшов висновку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду з огляду на таке.

Кримінальне провадження підсудне Васильківському міськрайонному суду Київської області. Істотні порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, а тому суд дійшов висновку про необхідність призначення кримінального провадження за вказаним обвинувальним актом до розгляду в судовому засіданні.

З урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження судовий розгляд належить проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені частиною другою статті 27 КПК України, відсутні. Судове засідання слід проводити в приміщенні суду в залі судового засідання за участю учасників судового провадження.

Керуючись статтями 110, 177-178, 182-183, 194, 196, 314-316 КПК України, суд

постановив:

задовольнити клопотання прокурора.

Продовжити застосований до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Затишшя Фрунзівського району Одеської області, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 16 січня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_3 розмір застави у 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок для внесення застави (ТУ ДСА України в Київській області, код отримувача (код ЄДРПОУ) 26268119, банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ, рахунок отримувача UA0018661, по справі № 362/7773/24).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- носити електронний засіб контролю;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з будь-якими особами, окрім своїх захисників, прокурора та суду, щодо обставин даного кримінального провадження.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого запобіжного заходу, з урахуванням положень частини 7 статті 194 КПК України.

Призначити кримінальне провадження до судового розгляду на 10:15 18 листопада 2024 року в приміщенні Васильківського міськрайонного суду Київської області за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Васильків, вул. Шевченка, 8.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 20 листопада 2024 року.

Суддя ОСОБА_1