Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/1415/24
Провадження № 1-кс/494/522/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м.Березівка

Слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого про відмову у проведенні перехресного допиту у кримінальному провадженні №0000476 від 31.07.2024,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення перехресного допиту у кримінальному провадженні №0000476 від 31.07.2024,

Скарга обгрунтована тим, що 23.08.2024 року захисником, адвокатом ОСОБА_4 було направлено клопотання в порядку ст.220 КПК України про необхідність проведення перехресного допиту свідка ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка є заявником в рамках кримінального провадження № 0000476 від 31.07.2024 року р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, та свідком дій, що стали підставою для відкриття вказаного кримінального провадження.

10.09.2024 року на адресу адвоката ОСОБА_4 поштовим зв`язком надійшла постанова слідчого СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області від 28.08.2024 року про відмову у задоволенні клопотання.

Вказану постанову вважає невмотивованою, необґрунтованою та такою, що не містить посилань на норми Кримінального процесуального кодексу України щодо прийнятого рішення з наступних підстав. Стверджує, що на час заявления даного клопотання захисником ОСОБА_5 - ОСОБА_4 , слідчим СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 вже допитано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якості свідка 31.07.2024 року.

Згідно п. 3. ч. 9 ст. 224 КПК України одночасний допит вже допитаної потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з будь-яким іншим свідком для з`ясування причин розбіжностей в їхніх показаннях в кримінальному провадженні №0000476 від 31.07.2024 р. неможливий, так як вона є малолітньою особою. Аналогічна ситуація із свідком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, посилання слідчого ОСОБА_3 у відмові в задоволенні клопотання на те, що «у клопотанні не зазначено другу особу з якою необхідно провести одночасний допит та які розбіжності існують в показах», є безпідставним та необґрунтованим, так як одночасний допит свідка ОСОБА_6 ні з ким із кола свідків або з потерпілою провести неможливо, адже вони є малолітніми особами.

До того ж, вищезазначена норма КПК України, а саме ч. 6 ст. 223 КПК України передбачає те, що перехресний допит ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має відбуватися за участі захисника, що спростовує доводи, на які посилається слідчий СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 при відмові в задоволенні клопотання про перехресний допит.

В даному клопотанні було зазначено про допит виключно свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже, це також спростовує доводи, на які посилається слідчий СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 при відмові в задоволенні клопотання про перехресний допит.

Також в клопотанні про перехресний допит слідчому СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 було зазначено, що «показання свідка ОСОБА_6 покладені в основу повідомлення про підозру ОСОБА_10 у вчинені кримінального правопорушення. Іншої можливості перевірити достовірність їхніх показань, ніж шляхом проведення перехресного допиту на стадії досудового розслідування, у сторони захисту немає. Крім того, порушення права на перехресний допит зумовлює визнання показань таких свідків недопустимими доказами, отриманими внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.»

На думку заявника слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Враховуючи наведене, скаржник просить скасувати постанову слідчого СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 28.08.2024 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення перехресного допиту в кримінальному провадженні № 0000476 від 31.07.2024 року та зобов`язати слідчого СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , який здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000476, допитати відповідно до вимог КПК України з роз`ясненням всіх прав, обов`язків та наслідків ухилення від дачі показів в якості свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участі захисника, надавши йому можливість ставити запитання свідку, висловлювати свої пропозиції, зауваження та заперечення щодо порядку проведення відповідної слідчої дії.

Скаржник в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив розглянути скаргу у його відсутності та відсутності ОСОБА_5 просив таку задовольнити.

Слідчий СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області у судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги.

Прокурор Березівської окружної прокуратури в судове засідання не з`явився, надав свої письмові пояснення на скаргу, в яких зазначив, що в даному кримінальному провадженні відповідно до ч.12 ст.224 КПК України неможливо проводити одночасний допит, оскільки злочин пов`язаний з статевою свободою та недоторканістю. Тому просив відмовити у задоволенні скарги.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступних висновків.

Так, у судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Березівського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000476 від 31.07.2024 р. Правова кваліфікація кримінального правопорушення, передбачена ч.4 ст. 152 КК України - вчинення, дій сексуального характеру, пов`язаних з оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Захисник ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 звернувся до слідчого з клопотанням про проведення перехресного допиту свідка ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка є заявником в рамках кримінального провадження № 0000476 від 31.07.2024 року р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, та свідком дій, що стали підставою для відкриття вказаного кримінального провадження

Постановою слідчого від 28.08.2024 у задоволенні клопотання заявленого захисником ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № №0000476 від 31.07.2024 відмовлено. Приймаючи вказану постанову, слідчий мотивував таку наступним. В резолютивній частині адвокат просить «Здійснити виклик та перехресний допит свідка у кримінальному проваджені №0000476 від 31.07.2024 р ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ». У клопотанні не зазначено другу особу з якою необхідно провести одночасний допит та які розбіжності існують у показах.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 7, 22, 26 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

За приписами п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Положеннями ст. 110 КПК України передбачено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 9 ст. 224 КПК України слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях. На початку такого допиту встановлюється, чи знають викликані особи одна одну і в яких стосунках вони перебувають між собою. Свідки попереджаються про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань і за давання завідомо неправдивих показань, а потерпілі - за давання завідомо неправдивих показань.

У кримінальних провадженнях щодо злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, а також щодо злочинів, вчинених із застосуванням насильства або погрозою його застосування, одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей в їхніх показаннях не може бути проведений за участю малолітнього або неповнолітнього свідка чи потерпілого разом з підозрюваним.

Відповідно до статті 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до частини 2 статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Тобто, положення наведених норм свідчать про те, що обов`язок в збиранні доказів покладається виключно на слідчого та прокурора. Разом з цим, останні зобов`язані збирати не тільки докази обставин, що викривають особу, так і ті, що її виправдовують.

Слідчий суддя вважає, що зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що вона відповідає вимогам статті 110 КПК України.

Зокрема, відмовляючи у задоволенні клопотання від 26.08.2024 року, в мотивувальній частині постанови слідчим наведені належні мотиви прийняття постанови, їх обґрунтувань та посилань на положення КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу скаржнику, що така дія, як «перехресний допит» можлива на стадії судового розгляду, тому підозрюваний не буде позбавлений можливості поставити додаткові питання свідку ОСОБА_6 , якщо її буде викликано до суду для дачі показань.

Крім того, слідчий суддя зауважує, що відповідно до ч. 9 ст. 224 КПК України слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях.

При цьому, у відповідності до ст.36, 39 КПК України, вказівки слідчому щодо проведення слідчих дій мають право надавати прокурор чи керівник органу досудового розслідування.

У постанові колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 14.02.2023 у справі № 405/680/22 зазначено, що при оскарженні дії або нездійснення дії слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або здійснити дію, однак не має повноважень скасувати дію, що вже відбулася. У той же час, по відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше, слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично бере участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (ч. 3 ст. 22 КПК).

З аналізу положення ч. 9 ст. 224 КПК України виходить, що проведення одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях є виключним правом слідчого, прокурора та зобов`язання слідчим суддею у виконанні слідчим такої процесуальної дії матиме ознаки втручання в здійснення досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого про відмову у проведенні перехресного допиту у кримінальному провадженні №0000476 від 31.07.2024 та зобов`язання вчинити певні дії, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303 - 305 КПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого про відмову у проведенні перехресного допиту у кримінальному провадженні №0000476 від 31.07.2024 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1