Справа № 215/3874/23
У Х В А Л А

Іменем України

09 вересня 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області,

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4 ( в режимі відео конференції)

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 в м. Кривому Розі клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває клопотання ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_5 вказує, що він був засуджений вироком Дніпропетровського обласного суду від 14.11.2000 року за ст.ст.93 п. «б», «г», «з», ст.ст. 17ч.2,93 п.п. «б», «г», «з», ст.145 ч.1 КК України із застосуванням ст.42 КК України до довічного позбавлення волі у тюрмі сурового режиму, який залишено без змін ухвалою Верховного Суду України від 16.01.2001 року.

Постановою Староміського районного суду м. Вінниця від 22.10.2010, вирок Дніпропетровського обласного суду від 14.11.2000 року приведено у відповідність з КК України 2001 року , виключено ст.145 ч.1 КК України, в іншій частині вирок залишено без змін.

Оскільки Верховний Суд України розглянув подану ним касаційної скарги на вищевказаний вирок без його участі та за відсутності захисника просить скасувати ухвалу Верховного суду України від 16.01.2001 року визнавши її недопустимим доказом, тому як постановлену з істотним порушенням прав людини, у зв`язку з чим визнати вирок Дніпропетровського обласного суду від 14.11.2000 року таким що втратив чинність. Звільнити його від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Засуджений ОСОБА_5 відповідно до розписки відмовився на проведення судового засідання в режимі відео конференції.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримала в повному обсязі.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечує, вказує, що суд першої інстанції не вправі скасувати рішення судів вищої інстанції.

Дослідивши матеріали, додані до клопотання, вислухавши думку прокурора, захисника та засудженого, суд прийшов до наступного висновку.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 був засуджений вироком Дніпропетровського обласного суду від 14.11.2000 року за ст.ст.93 п. «б», «г», «з», ст.ст. 17ч.2,93 п. п. «б», «г», «з», ст.145 ч.1 КК України із застосуванням ст.42 КК України до довічного позбавлення волі, який залишено без змін ухвалою Верховного Суду України від 16.01.2001 року.

Згідно ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Нормами ст.537 КПК України, передбачений перелік питань, які вирішує суд під час виконання вироку.

Оскільки питання, які просить вирішити засуджений ОСОБА_5 в клопотанні щодо приведення вироку у відповідність не відносяться до питань, що виникають при виконанні вироку Дніпропетровського обласного суду від 14.11.2000 року, на підставі якого ОСОБА_5 засуджено до довічного позбавлення волі, перелік яких міститься в ст. 537 КПК України, в порядку ст.ст.537,539 КПК України суд першої інстанції не наділений повноваженнями на скасування вироку інших судів, тому правові підстави для задоволення клопотання відсутні.

Щодо застосування ст.49 КК України слід зазначити наступне.

Згідно ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Як вбачається з вироку Дніпропетровського обласного суду від 14.11.2000 року, злочин було вчинено 21.11.1999 року, вирок набрав законної сили 16.01.2001 року, тобто підстави, передбачені ст.49 КПК України, для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, засудженим в той же строк з дня отримання ухвали.

Суддя: