Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/595/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Юр" ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2024 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 листопада 2024 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Георгіївка Лутугинського району Луганської області, громадянина України, одруженого, перебуваючого на військовій службі в Збройних Силах України, маючого звання «старший сержант», який обіймає посаду начальника складу роти логістики військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 12.11.2024 року по 12.12.2024 року без визначення застави

інші учасники судового розгляду:

прокурор ОСОБА_8 ,

захисник ОСОБА_7 ,

підозрюваний ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати. Ухвалити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 задовольнити, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням на гауптвахті до 12.12.2024 включно, в межах строку досудового розслідування. Свої вимоги обґрунтовуєтим, ухвала суду в є не обґрунтованою. Так, при постановлені оскаржуваної ухвали, судом не визначено місце виконання такого запобіжного заходу, а саме з утриманням на гауптвахті. Зазначає, що підозрюваний під час вчинення ним злочину, який інкриміновано, та станом на сьогоднішній день є військовослужбовцем військової частини у військовому званні «старший сержант» та повинен користуватись всіма правами та обов`язками, передбаченими для військовослужбовців, незважаючи на його статус підозрюваного, що неможливо в умовах його утримання в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор». При цьому, відповідно до ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» установами дія тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання. Водночас, Правилами внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України від 14.06.2019 № 1769/5, вказані умови не передбачені, натомість, вказаними правилами прямо заборонено носіння військовослужбовцями форменого одягу в слідчих ізоляторах, який є забороненим предметом. Таким чином, законодавством встановлено імперативні вимоги тримання військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою, на гауптвахтах Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. Тому, утримування військовослужбовців в слідчих ізоляторах призводить до порушення вимог вищезазначеного законодавства та недотримання їхніх прав і свобод, закріплених в Конституції України та законах України, що фактично і є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , проходячи військову службу на посаді начальника складу роти логістики військової частини НОМЕР_1 , 11.10.2024 в порушення вимог Правил дорожнього руху України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в темну пору доби, керував автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter» іноземний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухався по автомобільній дорозі Н-23 Кропивницький-Кривий Ріг-Запоріжжя з боку м. Кривий Ріг у напрямку м. Кропивницький. Керуючи вищевказаним транспортним засобом, водій ОСОБА_6 проявив власну необережність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, чим грубо порушив вимоги ПДР України близько о 05 год. 20 хв. перед початком виконання маневру обгону невстановленого вантажного транспортного засобу, не переконався у відсутності автомобілів на смузі зустрічного руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де в цей час в межах своєї смуги зі сторони м. Кропивницький у напрямку м. Кривий Ріг, рухався автомобіль «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_9 , з яким у подальшому допустив зіткнення. Грубе порушення водієм ОСОБА_6 вищевказаних вимог ПДР України перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що сталась та у результаті якої водій автомобіля «Mercedes-Benz Vito» ОСОБА_9 та пасажир автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter» ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці події, крім того пасажири автомобіля «Mercedes-Benz Vito» малолітня ОСОБА_11 та ОСОБА_12 отримали тілесні ушкодження та були госпіталізовані до медичних закладів.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані як , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України, про що 01.11.2024 йому повідомлено про підозру.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 листопада 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській областіпро застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №00001122 від 11.10.2024 в межах строку досудового розслідування, по 12.12.2024 включно, без визначення застави. Рішення слідчого судді мотивовано тим, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься особливо тяжкого злочину, оскільки за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років. При цьому, слідчим суддею враховано, що підозрюваний є військовослужбовцем з 2014 року, має постійне місце проживання, одружений, має на утримані доньку, 2000 року народження, строк проведення досудового розслідування, під час якого фактів ухилення від слідства та суду не встановлено. Тобто, вірогідність переховування підозрюваного від слідства та суду, враховуючи наведені обставини, слідчий суддя відніс до середнього. Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, які дають викривальні покази відносно ОСОБА_6 , а їх анкетні дані відкриті стороні захисту, шляхом застосування підкупу, шантажу та погроз, що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від їх давання. Водночас, слідчий суддя вважав недоведеним стороною обвинувачення ризиків перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином та вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення. При застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу, слідчий суддя враховував також те, що ОСОБА_6 одружений, має повнолітню доньку 2000 року народження, проходить службу у складі Збройних сил України, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ЗСУ, має статус учасника бойових дій; захворювання, які діагностовані ОСОБА_6 ще з 2010 року, а також ті, які він отримав в результаті дорожньо-транспортної пригоди, позитивно характеризується за місцем проходження військової служби, наявні вагомі докази про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, який ставиться йому в провину.

Заслухавши доповідь судді, в дебатах підозрюваного ОСОБА_6 , який просив задовольнити апеляційну скаргу захисника та зазначив, що є діючим військовослужбовцем та, перебуваючи не в слідчому ізоляторі, а на гауптвахті буде сприяти будь яким чином допомозі ЗСУ, його захисника ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу захисника, зазначивши, що слідчий суддя не вирішив питання, зазначені в клопотанні слідчого щодо місце виконання такого запобіжного заходу, а саме з утриманням на гауптвахті, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Так, перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону місцевим судом не були дотримані в повному обсязі, оскільки слідчий суддя не повністю вирішив питання, зазначені в клопотанні слідчого.

На думку апеляційного суду, апеляційні доводи захисника про те, що судом першої інстанції не вирішено клопотання слідчого стосовно тримання під вартою військовослужбовця з утриманням на гауптвахті, є слушними.

Так, Порядком тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців, затвердженого наказом Міністерства оборони України 03 листопада 2020 року № 394, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 січня 2021 за № 38/35660 визначено, що

- гауптвахта спеціальне приміщення, обладнане в будівлі органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) для виконання покарання щодо військовослужбовців, засуджених до арешту, військовослужбовців, на яких накладено адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті, тримання узятих під варту та затриманих військовослужбовців, або приміщення (намет), яке може тимчасово обладнуватися на полігонах, у навчальних центрах та районах виконання Збройними Силами України завдань за призначенням;

- затриманий військовослужбовець, затриманий в установленому порядку відповідною уповноваженою службовою (посадовою) особою за вчинення адміністративного правопорушення або кримінального правопорушення, до передачі такого військовослужбовця органам досудового розслідування, а також військовослужбовець, затриманий без документів до встановлення особи;

- момент затримання проміжок часу, коли затримана особа силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із відповідною уповноваженою службовою (посадовою) особою або у визначеному такою службовою (посадовою) особою приміщенні;

- узятий під варту військовослужбовець, стосовно якого у порядку та на підставах, визначених законом, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Для узятих під варту військовослужбовців додатком 12 «Про гауптвахту» до Статуту гарнізонної та вартової служби Збройних Сил України та Порядком тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 03.11.2020 N° 394 (далі - Порядок), визначено окремий порядок та умови їх тримання у спеціальному приміщенні - гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що є установою військового типу.

У період дії воєнного стану в Україні та протягом двох років після його припинення чи скасування взяті під варту військовослужбовці можуть триматися в окремих ізольованих приміщеннях казарменого типу Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Порядок і термін тримання осіб, взятих під варту, в ізоляторі тимчасового тримання, на гауптвахті, окремих ізольованих приміщеннях казарменого типу Військової служби правопорядку у Збройних Силах України визначаються законодавством України.

Колегія суддів також звертає увагу, що слідчий у своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу підозрюваному посилається на норми кримінального процесуального закону та інші нормативно-правові акти, якими врегульоване питання щодо установ утримання та умов тримання під вартою військових.

Отже, оскільки, утримання військовослужбовців, до яких застосовано попереднє ув`язнення на гауптвахті обумовлене необхідністю забезпечення умов утримання військовослужбовців, як то право носіння військової форми, дотримання розпорядку дня, військової дисципліни, роздільне утримання один від одного різної категорії військовослужбовців, належне забезпечення харчуванням відповідно до встановлених норм, то колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, так як утримування військовослужбовців в слідчих ізоляторах призводить до порушення вимог вищезазначеного законодавства та недотримання їхніх прав і свобод, закріплених в Конституції України та законах України.

За наведених обставин, апеляційна скарга адвоката підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню, на підставі п.п.2, 3 ч.1 ст.409 КПК України, з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

При цьому, перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів встановила, що доводи слідчого є обґрунтованими, погоджується з існуванням ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків.

Так, з досліджених матеріалів клопотання, колегія суддів приходить до висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України, який відносяться до категорії особливо тяжкого злочину, про що йому вручено повідомлення про підозру.

При цьому, відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Отже, органом досудового розслідування було доведено та обґрунтовано існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що і не заперечується в апеляційній скарзі.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

З огляду на викладені обставини, даних про особу ОСОБА_6 , який одружений, має неповнолітню доньку, 2000 року народження, проходить службу в складі ЗСУ, має статус учасника бойових дій, захворювання, які діагностовано ОСОБА_6 , який позитивно характеризується, наявні вагомі докази про вчинення ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує, у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, який ставиться у провину, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Такий запобіжний захід в даний час є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі ОСОБА_6 та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення і зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

По матеріалам клопотання колегією суддів не встановлено також можливості застосування застави підозрюваному, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177-178 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати і з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 листопада 2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_6 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 12.12.2024 з утриманням на гауптвахті.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуальних прокурорів.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: