Справа № 138/3003/24
Провадження №:1-кп/138/265/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого, судді: ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду кримінальне провадження № 0000384 від 24.08.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів-Подільський Вінницької області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, інваліда 3-ї групи, тел. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 достовірно знаючи, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан, який діє до цього часу, вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 23.08.2024 о 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, переконавшись у тому, що за його діями не спостерігають сторонні особи, шляхом вільного доступу увійшов на територію домоволодіння ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 .

Перебуваючи на території домоволодіння, ОСОБА_7 обійшов будинок з тильної сторони, де із застосуванням фізичної сили, використовуючи власну викрутку, демонтував цвяхи та витягнув скло на одній із частин дерев`яного вікна, після чого відчинив защібку іншої половини вікна з середини та проник всередину будинку, де у веранді з гаманця умисно, таємно, з корисливим мотивом, переслідуючи мету власного збагачення, вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 8 (вісім) тисяч гривень належних ОСОБА_6 .

Після вчиненого ОСОБА_4 з місця події зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 8000 гривень та вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у житло.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав в повному обсязі, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся. Зазначив, що завдана ним матеріальна шкода відшкодована його матір`ю в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не викликалися, оскільки в підготовче судове засідання надіслала заяву, в якій просила судове провадження проводити за її відсутності, щодо міри покарання обвинуваченому поклалася на розсуд суду, зазначивши, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Оскільки обвинувачений, захисник та прокурор погодились з недоцільністю дослідження доказів стосовно обставин справи, які ніким не оспорюються, правильно розуміючи зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції не було, суд, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження усіх доказів кримінального провадження, а обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. Перед цим учасникам судового провадження було роз`яснено, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи показання обвинуваченого, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження у судовому засіданні під час судового розгляду. Так, останній надав показання стосовно обставин вчинення інкримінованого йому злочину, які повністю узгоджуються зі встановленими судом фактичними обставинами кримінального провадження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 своїми протиправними та винними діями скоїв суспільно небезпечне діяння при встановлених у суді обставинах, яке містить склад злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у житло.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, не працює, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, разом з тим звертався за амбулаторною психіатричною допомогою (діагноз: F70/1 (легка розумова відсталість) та неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради»

Обставинами, що пом`якшують його покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, наявність психічного захворювання та інвалідності 3-ї групи, що потягло за собою його обмежену осудність.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

На підставі викладеного, беручи до уваги досудову доповідь, в якій зазначено про середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, а також вказані обставини у їх сукупності, враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 все ж можливе в умовах без ізоляції від суспільства, що дає підстави призначити покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням із застосуванням вимог ст. 75, 76 КК України, якщо останній протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до вимог ст. 165 КВК України, початок іспитового строку необхідно обчислювати з моменту проголошення вироку.

Відповідно до ст. 20 КК України, підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення кримінального правопорушення через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

При цьому, зазначені заходи, перелік яких визначений ст. 94 КК України, відповідно до вимог ст. 93 КК України можуть застосовуватися до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння у стані неосудності, обмеженої осудності або вчинили злочини в стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Згідно з вимогами ст. 20, 94 КК України та роз`ясненнями, які містяться в п.п. 6, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд, отримавши на розгляд кримінальну справу з обвинувальним висновком та визнавши під час судового розгляду, що злочин учинено в стані обмеженої осудності особою, яка внаслідок наявного у неї психічного розладу потребує застосування примусових заходів медичного характеру, постановляє обвинувальний вирок і при призначенні засудженому покарання враховує його психічний стан як пом`якшуючу покарання обставину з одночасним застосуванням примусового заходу медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги за місцем відбування покарання, яка надається при засудженні особи до покарання не пов`язаного з позбавленням волі психіатричними закладами органів охорони здоров`я за місцем проживання засуджених.

Суд враховує висновок судово-психіатричного експерта № 527 від 19.09.2024, відповідно до якого ОСОБА_4 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння та в теперішній час страждав і страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді розумової відсталості легкого ступеня з відхиленнями у поведінці (F70.0) і за своїм психічним станом не міг та здатний повною мірою усвідомлювати свої дії або керувати ними, а також потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторного примусового лікування за місцем його подальшого перебування.

Керуючись ст. 12, 20, 63, 65-67,69, 75, 76, 93, 94, ч. 4 ст. 185 КК України, ст. 165 КВК України, ст. 349 ч. 3, 368-370, 374-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням вимог ст. 69 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75, п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 1 (один) рік та покласти на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 26 листопада 2024 року.

На підставі ст. 20, 93, 94 КК України застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, надіслати потерпілій.

Суддя ОСОБА_1