КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 361/4310/24
Провадження № 3-зв/824/102/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву про самовідвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

В провадженні Київського апеляційного суду перебувають матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 червня 2024 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

15 липня 2024 року, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для здійснення апеляційного перегляду даної справи визначено суддю ОСОБА_2

05 серпня 2024 року суддя ОСОБА_2 подав заяву про самовідвід, в якій зазначає, що, оскільки ВРП здійснюється розгляд скарги гр. ОСОБА_4 щодо вчинення дисциплінарного проступку суддею Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , а також відносно нього Національним антикорупційним бюро України здійснюється кримінальне провадження, що може свідчити про недовіру до нього та викликати у стороннього спостерігача сумніви у його неупередженості або об`єктивності при розгляді даного провадження.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою, з огляду на каральну мету стягнення, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09.06.2011), вважаю, що заява про самовідвід у формі процесуального рішення підлягає розгляду за аналогією закону, тобто у передбаченому ст. 81 КПК України порядку.

Перевіривши доводи, наведені в заяві про самовідвід, а також матеріали справи, вважаю, що заяву про самовідвід слід задовольнити, з таких підстав.

Бангалорськими принципами поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схваленими Резолюцією економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, встановлені стандарти етичної поведінки суддів.

Відповідно до змісту Бангалорських принципів, «неупередженість» та «об`єктивність» ці принципи є необхідною умовою для належного виконання суддею своїх обов`язків. Неупередженість та об`єктивність виявляються не лише у змісті рішення, але й в процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Застосування цього принципу проявляється у необхідності заявлення суддею самовідводу у тому випадку, коли існують обставини, які у стороннього спостерігача можуть викликати сумніви у неупередженості та об`єктивності судді.

Згідно п.п. 46-48 рішення ЄСПЛ у справі Моґенса Гаусшильдта (Mogens Hauschildt) проти Королівства Данії (заява № 10486/83), наявність безсторонності, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, має визначатися за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді в даній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу.

Щодо суб`єктивного критерію, у будь-якому випадку, особиста упередженість судді має бути презумпцією доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко з`ясовувані факти, які можуть ставити під сумнів його безсторонність. З цього погляду навіть виступи можуть мати певне значення. Найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості і передусім, у разі провадження/кримінального, в особи/обвинуваченого.

Отже, будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань, повинен дати відвід (Рішення у справі Де Куббера від 26.10.1984, серія А, №86, с. 14, п. 26).

Враховуючи викладене, хоча наявність на розгляді ВРП скарги гр. ОСОБА_4 щодо вчинення дисциплінарного проступку суддею Київського апеляційного суду ОСОБА_2 та наявність кримінального провадження стосовно судді ОСОБА_2 , само по собі, не викликає в останнього суб`єктивного ставлення до розгляду даної справи, однак, об`єктивно свідчить про наявність обставин, які у стороннього спостерігача можуть викликати сумніви у неупередженості цього судді у даному провадженні.

За таких обставин, з метою забезпечення права особи на справедливий суд та реалізації завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 245 КУпАП, щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи та з метою уникнення у сторін будь-яких сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_2 , заява про самовідвід останнього підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 245, 246, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Заяву про самовідвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАПзадовольнити.

Суддя

Київського апеляційного суду ОСОБА_1