Справа № 367/3808/24
Провадження по справі № 1-кп/367/749/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000560 від 18.02.2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зірне Рівненської обл., українця, громадянина України, із неповною вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

15.02.2024 року приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_6 правомірно перебував у квартирі АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , в якій зберігаються його особисті речі. У цей час, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на таємне викрадення майна ОСОБА_4 з вказаної квартири. Одразу після цього, ОСОБА_6 , перебуваючи в тому ж місці в той же час, діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та ігноруючи вказану обставину, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він залишиться непоміченим, не маючи згоди власника чи іншого законного користувача таємно викрав радіатор алюмінієвий марки «Fondital (10-секц.) Master D3 500/100 16 атм» вартістю 4575 гривень 20 копійок; бойлер марки «willer ev 50 dr grand» вартістю 6152 гривні 30 копійок; рушникосушарку електричну марки «Navin силует квадро 160х1000» вартістю 1323 гривні, що належать ОСОБА_4 .. Після цього, ОСОБА_6 із місця скоєння злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 майнового збитку на загальну суму 12050 гривень 50 копійок.

Вищевказаними діями, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Крім того, 16.02.2024 року ОСОБА_6 правомірно перебував у квартирі АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , в якій зберігаються його особисті речі. У цей час, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на таємне повторне викрадення майна ОСОБА_4 з вказаної квартири. Одразу після цього, ОСОБА_6 , перебуваючи в тому ж місці в той же час, діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та ігноруючи вказану обставину, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він залишиться непоміченим, не маючи згоди власника чи іншого законного користувача таємно викрав радіатор алюмінієвий марки «Fondital (12-секц.) Master D3 500/100 16 атм» вартістю 5490 гривень 10 копійок, що належить ОСОБА_4 .. Після цього, ОСОБА_6 із місця скоєння злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 майнового збитку на загальну суму 5490 гривень 10 копійок.

Вищевказаними діями, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 17.02.2024 року приблизно о 17 год. 00 хв., ОСОБА_6 правомірно перебував у квартирі АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , в якій зберігаються його особисті речі. У цей час, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на таємне повторне викрадення майна ОСОБА_4 з вказаної квартири. Одразу після цього, ОСОБА_6 , перебуваючи в тому ж місці в той же час, діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та ігноруючи вказану обставину, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він залишиться непоміченим, не маючи згоди власника чи іншого законного користувача таємно викрав інсталяцію марки «Ravak Smart eco» для підвісного унітаза, вартістю 4340 гривень, що належить ОСОБА_4 .. Після цього, ОСОБА_6 із місця скоєння злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 майнового збитку на загальну суму 4340 гривень.

Вищевказаними діями, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

22.04.2024 року між прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , з письмової згоди потерпілого, та обвинуваченимОСОБА_6 була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_6 повністю і беззастережно визнає себе винними у вчиненні інкримінованих йому злочинів, та сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з обвинуваченим.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив затвердити угоди про визнання винуватості від 22.04.2024 року, укладені між його підзахисними та прокурором, пояснив, що дана угода відповідає вимогам закону, укладена обвинуваченими у присутності захисника ОСОБА_8 , добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

У судовому засіданні обвинувачений пояснив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 22.04.2024 року і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винними у вчиненні інкримінованих йому злочинів, викладених в обвинувальному акті.

Суд, дослідивши угоду про визнання винуватості, матеріали кримінального провадження, вислухавши доводи учасників розгляду, дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні вимоги, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, узгоджене покарання та згоду обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, дата її укладення та підписи сторін.

Також, прокурором було надано суду письмову заяву потерпілого, відповідно до якої останній не заперечував щодо укладання угоди з обвинуваченим.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, які згідно ст. 12 КК України є тяжкими злочинами.

Суд вважає, що при узгодженні в угоді про визнання винуватості міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку, сторонами було враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, та обставини, що пом`якшують покарання, якими є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Крім того, судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано правильно за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненій в умовах воєнного стану, вчинив злочин передбачений ч. 4 ст. 185 КК України; за ч. 4 ст. 185 КК України оскільки він, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, вчинив злочин передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_6 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

При цьому в підготовчому судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений розуміє свої права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом у підготовчому судовому засіданні також встановлено, що укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких підстав суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладених між прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 від 22.04.2024 року та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Запобіжний захід до обвинуваченого в даному кримінальному провадженні судом не застосовувався.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 315, 369-376, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 22 квітня 2024 року, укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000560 від 18.02.2024 року між прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 - затвердити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю в 2 (два) роки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_6 , обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по даному кримінальному провадженню - радіатор алюмінієвий Fondital (10-секц.) Master D3 500/100 16 атм, бойлер willer ev 50 dr grand, рушникосушарка електрична Navin силует квадро 160х1000, радіатор алюмінієвий Fondital (12-секц.) Master D3 500/100 16 атм, інсталяція Ravak Smart eco для підвісного унітаза, передані на зберігання власнику ОСОБА_4 - залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі неподання апеляційної скарги.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1