Провадження № 1-кп/554/394/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2024 р. м. Полтава

Октябрський районний суду м. Полтави під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Під час судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 подав клопотання про закриття кримінального провадження №0003493 від 20.12.2021 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 21.01.2022 ОСОБА_6 було оголошено повідомлення про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Оскільки п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК передбачає, що «досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину», початок обчислення вищезазначеного строку в «два місяці» пов`язаний з настанням такої події як повідомлення ОСОБА_6 про підозру.

А відтак, перебіг зазначеного двомісячного строку розпочався з наступного дня (22.01.2022) після вказаного повідомлення про підозру та повинен був закінчитися 21.03.2022 включно. Адже, у відповідності до ч. 5 ст. 115 КПК «при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу».

Отже, досудове розслідування у кримінальному провадженні до 21.03.2022 р. включно повинно було закінчитися прийняттям прокурором одного з рішень, передбачених. 2 ст. 283 КПК України.

10.03.2022 р. старшим слідчим СВ ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_7 прийнято постанову про оголошення ОСОБА_6 у розшук і зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України із підстав та мотивів, яких не існувало на момент її прийняття.

Враховуючи незаконність та необґрунтованість постанови слідчого про зупинення досудового розслідування від 10.03.2022 р., строк досудового розслідування, з часу прийняття постанови - 10.03.2022 р., до дня прийняття постанови про відновлення досудового розслідування від 14.06.2022 р., не зупинявся та включається в строки досудового розслідування.

Зважаючи на те, що постанова слідчого про зупинення досудового розслідування від 10.03.2022 р. є незаконною із підстав викладених вище, то останнім днем строку досудового розслідування є 21.03.2022 р.

Тобто, всі процесуальні і слідчі дії, проведені після 21.03.2022 р., у тому числі, і звернення до суду з обвинувальним актом, відбулись поза межами строків досудового розслідування, що тягне за собою закриття кримінального провадження через те, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , не є злочином проти життя та здоров`я особи, а відтак відсутні обмеження для застосування у даному кримінальному провадженні положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

Викладене свідчить, що починаючи з 21.03.2022 р. у кримінальному провадженні №0003493 від 20.12.2021 закінчились строки досудового розслідування, а обвинувальний акт спрямовано до суду лише 04.10.2022 р., тобто поза межами строків досудового розслідування.

За викладених обставин, враховуючи, що злочин, який інкримінувався обвинуваченому не відноситься до категорій тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, підлягають застосуванню приписи пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України.

У судовому засіданні захисники обвинуваченого ОСОБА_6 адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали дане клопотання та просили суд його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 також наполягав на закритті кримінального провадження з підстав зазначених у клопотанні.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи, що підстави для закриття кримінального провадження, передбачені п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, відсутні, оскільки обвинувальний акт був затверджений та направлений до суду у передбачені ст. 219 КПК України строки.

Заслухавши сторін, допитавши у якості свідка ОСОБА_8 (слідчого у кримінальному провадженні), перевіривши матеріали справи, а також подані захисниками документи на підтвердження вимог клопотання, суд дійшов наступного висновку щодо можливості закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Як встановлено судом з матеріалів справи, відомості про кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.12.2021 р.

Згідно із вимогами пункту другого абзацу третього частини першої статті 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

21.01.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0003493.

Таким чином, строк досудового розслідування закінчився 22.03.2022 р. включно.

28.01.2022 р. ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова частково задоволено клопотання слідчого ХРУП №2 ГУ НП в Харківські області про застосування запобіжного заходу і щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. На нього покладено обов`язки у вигляді: заборони в період часу з 22:00 до 06:00 покидати житло за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора чи суду; прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися за межі м. Харкова та Харківської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматись від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні за відсутності слідчого, прокурора чи суду.

Зазначеною ухвалою визначено строк її дії - протягом 2-х місяців з моменту постановлення, а саме до 28.03.2022 р.

Строк дії зазначеної ухвали не подовжувався, інший запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався.

10.03.2022 р. старшим слідчим СВ ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_7 прийнято постанову про оголошення ОСОБА_6 у розшук і зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

До прийняття рішення про розшук повинен бути проведений комплекс заходів, спрямований на встановлення місцезнаходження підозрюваного. За місцем проживання та роботи останнього мають бути належним чином направлені повідомлення про виклик, повинні бути допитані особи з кола спілкування зниклого родичі, друзі, колеги по роботі, сусіди, в них потрібно з`ясувати, коли востаннє та при яких обставинах вони бачили цю людину, де вона може перебувати зараз. І лише після вжиття вичерпних заходів щодо встановлення місцезнаходження особи та відсутності позитивних результатів, слідчий та прокурор отримують можливість оголосити підозрюваного в розшук та зупинити досудове розслідування.

Як вбачається з матеріалів справи, сторона обвинувачення взагалі не вживала заходів, спрямованих на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6

Жодна з уповноважених на те осіб в умовах тимчасової окупації с. Циркуни не перевіряла місцезнаходження ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , не спрямовувала за зазначеною адресою повідомлення про виклик. Також, з метою встановлення ОСОБА_6 не допитано жодну особу з кола його спілкування.

А підставою для прийняття зазначеного рішення став формальний рапорт старшого о/у ВКП ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 від 09.03.2022, в якому зазначено, що під час виконання доручення проводились роботи, спрямовані на пошук підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 . З 24.02.2022 с. Циркуни є тимчасово окупованою територією. Проведеними заходами встановити зв`язок засобами телекомунікаційного зв`язку з ОСОБА_6 не виявилось можливим.

Суд звертає увагу на те, що ухвалою слідчого судді від 28.01.2022 ОСОБА_6 було заборонено в період часу з 22:00 до 06:00 покидати житло за адресою: АДРЕСА_1 , територія якого з 24.02.2022 була тимчасово окупованою, АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора чи суду, а відтак дані, вказані у зазначеному рапорті про те, що оперуповноваженим ВКП ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області проводились роботи, спрямовані на пошук підозрюваного ОСОБА_6 , не можуть відповідати дійсності.

Тобто, на виконання ухвали слідчого судді від 28.01.2022 ОСОБА_6 на момент окупації знаходився за місцем, встановленим слідчим суддею, а відтак, зазначені у рапорті відомості щодо пошуку підозрюваного ОСОБА_6 не відповідають дійсності, так як фізично неможливо було вести пошук останнього на тимчасово окупованій території, де він постійно проживав, а крім того, повинен був знаходитись і фактично знаходився за вищезазначеною адресою згідно ухвали слідчого судді від 28.01.2022.

У судовому засіданні, допитаний у якості свідка слідчий у кримінальному провадженні ОСОБА_8 не зміг назвати конкретні заходи, спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 .

Приймаючи рішення про зупинення досудового розслідування від 10.03.2022 слідчий у постанові мотивував його тим, що відповідною ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова до підозрюваного ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який останній мав відбувати за адресою: АДРЕСА_1 .

На теперішній час в Україні введено воєнний стан та внаслідок військової агресії РФ проти України с. Циркуни є окупованою територією.

Наразі місцезнаходження ОСОБА_6 не встановлено, будь-який зв`язок з останнім відсутній, жодних повідомлень від підозрюваного в адресу органу досудового розслідування чи прокуратури з приводу зміни місця перебування останнього у зв`язку з вищевикладеними подіями не надходило.

Він ухиляється від слідства та його місцезнаходження невідоме.

Враховуючи, що ОСОБА_6 на момент тимчасової окупації знаходився за місцем свого постійного проживання, яке йому забороненого покидати за ухвалою слідчого судді від 28.01.2022 в період часу з 22:00 до 06:00, а після тимчасової окупації с. Циркуни, яка відбулась 24.02.2022, він був позбавлений можливості відразу виїхати на підконтрольну Україні територію, а мобільний зв`язок у с. Циркуни був відсутній, висновки органу досудового розслідування щодо необхідності оголошення в розшук через невстановлення місцезнаходження ОСОБА_6 є хибними.

Згідно листа-повідомлення від ОСОБА_6 , завіреного польським нотаріусом, і отриманого СВ ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області 14.06.2022, ОСОБА_6 повідомив, що до 24.02.2022 його регулярно контролювали поліцейські, перевіряли його місцезнаходження за місцем проживання.

14.04.2022 він з сім`єю вимушений був залишити власний будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , так як російські солдати погрожували автоматами і наказали покинути дім.

Під воєнним конвоєм вони могли виїхати у бік м. Бєлгорода. Коли минули всі кордони і допити, він з родиною поїхали до Латвії, далі Літви, Польщі.

24.04.2022 вони отримали ПЕСЕЛЬ для отримання міжнародної допомоги як біженці з України, які вимушені були залишити країну.

16.05.2022 до нього вперше за довгий час зателефонував слідчий ОСОБА_8 і в телефонній розмові він йому повідомив, де знаходиться і чому вимушений був покинути Харків.

Номер телефону, електронну скриньку, соціальні мережі, де зареєстрований він не змінював.

Згідно наданого у судовому засіданні стороною захисту листа в.о. директора Комунального закладу «Харківський фаховий коледж спортивного профілю» Харківської обласної ради № 01-27/394 від 01.07.2024 на адвокатський запит, ОСОБА_6 у період з 24.02.2022 до 01.06.2022 року працював у Комунальному закладі «Харківський фаховий коледж спортивного профілю» Харківської обласної ради на посаді викладача з навчальних дисциплін: «Теорія і методика фізичного виховання», «Теорія і методика викладання обраного виду спорту», «Лижний спорт з методикою викладання» за наведеним у листі розкладом. З 14.03.2022 навчальні заняття студентів проводились дистанційно. Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_6 не переховувався від органів досудового слідства і суду.

А відтак, враховуючи, що дія ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 28.01.2022 про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припинила свої дію 28.03.2022, підстави вважати, що обвинувачений ухилявся від органів досудового розслідування, прокурора чи суду відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Таким чином, постанова про зупинення досудового розслідування має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені усі підстави, які обумовлюють зупинення провадження, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження, а також виконання завдань кримінального провадження.

Суд критично оцінює постанову про оголошення ОСОБА_6 у розшук і зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України 10.03.2022 р. старшим слідчим СВ ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_7 , так як її прийнято з грубим порушенням норм кримінального процесуального законодавства, а саме, вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, так як обставин, викладені у ній перекручені стороною обвинувачення і не відповідають фактичним обставинам.

Враховуючи вищезазначене, є всі об`єктивні підстави вважати, що даний процесуальний документ постанова про зупинення досудового розслідування від 10.03.2022 року прийнята з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону.

В силу п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Оскільки п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України (строки досудового розслідування), передбачено, що «досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину», початок обчислення вищезазначеного строку в «два місяці» пов`язаний з настанням такої події як повідомлення ОСОБА_6 про підозру.

А відтак, перебіг зазначеного двомісячного строку розпочався з наступного дня (22.01.2022) після вказаного повідомлення про підозру та повинен був закінчитися 22.03.2022 включно. Адже, у відповідності до ч. 5 ст. 115 КПК «при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу».

Отже досудове розслідування у кримінальному провадженні до 22.03.2022 р. включно повинно було закінчитися прийняттям прокурором одного з рішень, передбачених. 2 ст. 283 КПК України.

Суд вважає, що 10.03.2022 р. старшим слідчим СВ ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_10 прийнято постанову про оголошення ОСОБА_6 у розшук і зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України із підстав та мотивів, яких не існувало на момент її прийняття.

Враховуючи незаконність та необґрунтованість постанови слідчого про зупинення досудового розслідування від 10.03.2022 р., строк досудового розслідування, з часу прийняття постанови - 10.03.2022 р, до дня прийняття постанови про відновлення досудового розслідування від 14.06.2022 р., не зупинявся та включається в строки досудового розслідування.

Зважаючи на те, що постанова слідчого про зупинення досудового розслідування від 10.03.2022 р. є незаконною, то останнім днем строку досудового розслідування є саме 22.03.2022 р.

Тобто, всі процесуальні і слідчі дії, проведені після 22.03.2022, у тому числі, і звернення до суду з обвинувальним актом, відбулись поза межами строків досудового розслідування, що тягне за собою закриття кримінального провадження через те, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , не є злочином проти життя та здоров`я особи, а відтак відсутні обмеження для застосування у даному кримінальному провадженні положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

Викладене свідчить, що починаючи з 22.03.2022 р. у кримінальному провадженні №0003493 від 20.12.2021 закінчились строки досудового розслідування, а обвинувальний акт спрямовано до суду поза межами строків досудового розслідування.

За викладених обставин, враховуючи, що злочин, який інкримінувався обвинуваченому не відноситься до категорій тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, підлягають застосуванню приписи пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування взагалі не проводились заходи, пов`язані із встановленням місцезнаходження ОСОБА_6 .

Так, із листа ГУ НП в Харківській області від 10.01.2024 за вих. № 1аз/119-14/02-2024 за підписом т.в.о. начальника ОСОБА_11 витікає, що в ході розгляду звернення захисника від 16.12.2023 щодо перебування у розшуку громадянина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевірено за наявними обліками та встановлено, що останній у розшук не оголошувався та у розшуку не перебуває.

Крім того, листом ГУ НП в Харківській області від 20.12.2023 за вих. № 5аз/119-23/01-2023 за підписом начальника відділу ОСОБА_12 повідомлено, що у період з 24.02.2022 і до часу надання відповіді, до відділу міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Харківській області не надходили матеріали про внесення інформації або іншого використання можливостей та каналів Інтерполу у відношенні громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Викладене свідчить про те, органом досудового розслідування та прокурором не виконано жодного заходу, пов`язаного із встановленням місцезнаходження ОСОБА_6 , який не переховувався від органів досудового розслідування, прокурора та суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова старшого слідчого СВ ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_13 про оголошення ОСОБА_6 у розшук і зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України від 10.03.2022 р. є незаконною та обґрунтованою.

Незважаючи на прийняття постанови про зупинення досудового розслідування у зв`язку з оголошенням в розшук підозрюваного ОСОБА_6 , стороною обвинувачення не було вжито обов`язкових заходів щодо встановлення місцезнаходження підозрюваного, яке було відоме.

З огляду на викладене, посилання слідчого на п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, як на правову підставу для зупинення досудового розслідування, є безпідставним.

Виїзд за кордон і перебування та межами України ОСОБА_6 суд вважає крайньою необхідністю на той момент , бо відповідно до Конституції України життя та здоров`я людини є найвищим пріоритетом.

Відповідно до положень ст. 615 КПК України (в редакції станом на 08.03.2022 р.) у разі введення в Україні або окремих її місцевостях (адміністративній території) воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України та якщо, відсутня об`єктивна можливість звернення до суду з обвинувальним актом - строк досудового розслідування у кримінальному провадженні зупиняється та підлягає поновленню, якщо підстави для зупинення перестали існувати. До зупинення досудового розслідування прокурор зобов`язаний вирішити питання про продовження строку тримання під вартою.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою чи постанови прокурора про тримання під вартою, прийнятої відповідно до вимог та з урахуванням обставин, передбачених цією статтею, може бути продовжений до одного місяця керівником відповідного органу прокуратури за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором. Про рішення, прийняті прокурором у випадках та порядку, передбачених цією статтею, невідкладно за першої можливості повідомляється прокурор вищого рівня, а також суд згідно з переліком, визначеним Державною судовою адміністрацією України, з наданням копій відповідних документів не пізніше 10 днів з дня повідомлення.

Тобто, на час винесення слідчим постанови про оголошення у розшук та зупинення кримінального провадження через оголошений розшук законодавчо був визначений інший механізм дій у разі неможливості звернення до суду з обвинувальним актом в силу об`єктивних причин, пов`язаних із збройною агресією російської федерації.

Цей порядок в подальшому був логічно конкретизований змінами до даної статті Законом України від 27.07.2022 № 2462-IX, та конкретно зазначено, що в разі, якщо відсутня об`єктивна можливість подальшого проведення, закінчення досудового розслідування та звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності - строк досудового розслідування у кримінальному провадженні зупиняється на підставі вмотивованої постанови прокурора з викладом відповідних обставин та підлягає поновленню, якщо підстави для зупинення перестали існувати. До зупинення досудового розслідування прокурор зобов`язаний вирішити питання про продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей здійснення кримінального провадження, визначених розділом IX-1 цього Кодексу. Тобто законодавець вніс зміни до ст. 7 КПК України та вказав, що всі принципи, передбачені цією статтею (верховенство права, законність, рівність перед законом і судом тощо), повинні застосовуватись та виконуватись незважаючи на умови воєнного стану.

Враховуючи незаконність та необґрунтованість постанови слідчого про зупинення досудового розслідування від 10.03.2022 р., суд вважає, що строк досудового розслідування, з часу прийняття постанови - 10.03.2022, до дня прийняття постанови про відновлення досудового розслідування - 14.06.2022, не зупинявся та включається в загальні строки досудового розслідування кримінального провадження №0003493 від 20.12.2021.

Згідно ч. 4 ст.280 КПК України копія постанови про зупинення досудового розслідування повинна бути надіслана стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право оскаржити її слідчому судді.

Однак, у порушення зазначених вимог кримінального процесуального законодавства копія постанови старшого слідчого СВ ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_13 про оголошення ОСОБА_6 у розшук і зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України від 10.03.2022 р. ані підозрюваному, ані його захиснику органом досудового розслідування не спрямовувалась, що позбавило сторону захисту своєчасно оскаржити зазначену постанову слідчому судді.

У матеріалах кримінального провадження також відсутні будь-які дані про направлення постанови від 10.03.2022 р. стороні захисту.

А відтак, суд вважає, що сторона обвинувачення не змогла довести факт вручення стороні захисту у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, постанови про оголошення ОСОБА_6 у розшук і зупинення досудового розслідування

Таким чином, дії та бездіяльність сторони обвинувачення створили всі передумови для того, аби позбавити сторону захисту об`єктивної можливості оскаржити слідчому судді постанову старшого слідчого СВ ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_14 про оголошення ОСОБА_6 у розшук і зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України від 10.03.2022 р., тобто діяти відповідно до вимог ст. 303 КПК України.

А відтак, суд вважає, що процесуальна поведінка сторони обвинувачення носить ознаки неналежної, оскільки вказані дії були спрямовані на позбавлення сторони захисту можливості реалізувати надані їй КПК України права. А тому, не вирішення питання щодо законності постанови про зупинення кримінального провадження на стадії судового засідання буде свідчити про порушення ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (з протоколами). Саме сторона обвинувачення створила умови, за яких обвинувачений та його захисник на стадії досудового розслідування був позбавлений ефективного засобу правового захисту, а саме - оскаржити постанову про зупинення досудового розслідування.

За таких обставин, розгляд доводів клопотання з цього питання на стадії судового засідання відповідає вимогам змагальності та усуває допущене на стадії досудового розслідування порушення права обвинуваченого на ефективний засіб правового захисту, оскільки суд покликаний повно і всебічно сприяти утвердженню принципу верховенства права.

Зазначені висновки суду повною мірою відповідають позиції, викладеній колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 29.08.2023 у справі № 757/16489/22 (провадження № 51-670 км 23) про те, що докази, які стосуються рішень, прийнятих слідчим, можуть бути досліджені судом під час судового розгляду.

У ч. 2 ст. 113 КПК України закріплено, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

У відповідності до пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу.

У судовому засіданні прокурор не спростував доводи сторони захисту, не надав даних на підтвердження законності та обґрунтованості постанови старшого слідчого СВ ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_13 про оголошення ОСОБА_6 у розшук і зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України від 10.03.2022, матеріали кримінального провадження також не містять таких даних.

Оскільки обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, то суд погоджується з доводами сторони захисту про те, що складання (прийняття процесуального рішення) та скерування (вчинення процесуальної дії) до суду обвинувального акту у цьому кримінальному провадженні відбулось поза межами строку досудового розслідування, що прямо суперечить КПК України.

Суд підкреслює, що строк досудового розслідування - не є простою формальністю. Передбачення процесуальним законом обов`язку прокурора якнайшвидше, але не пізніше визначеного законом процесуального строку після повідомлення особі про підозру звернутися до суду з обвинувальним актом або закрити кримінальне провадження - є гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку, закріпленого в п. 1 ст. 6 Конвенції та передбаченого ст. 7, ч.1 ст. 21 КПК, що підтверджується усталеною практикою ЄСПЛ.

Велика палата Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ) у п. 68 рішення у справі «Карт проти Туреччини (заява № 8917/05)» зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим доведеться залишатися занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них. Також, ЄСПЛ в п. 18 рішення в справі «Вемхофф проти Німеччини (Wemhoff v. Germany, заява №2122/64)» вказував, що чітка мета відповідного положення п. 1 ст. 6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпеченні того, щоб обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене.

Отже, особа не може необмежений час перебувати в статусі підозрюваного, якщо сторона обвинувачення з будь-яких причин не має можливості визначити обвинувачення, склавши обвинувальний акт, та спрямувати справу до суду протягом визначеного законом строку, особа має бути звільнена від підозри. Таким чином, такий процесуальний строк досудового розслідування - є одним із найважливіших проявів правового принципу верховенства права, який вимагає належної правової визначеності у такому особливо вразливому статусі людини як підозрюваний.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 412 КПК України здійснення судового провадження при наявності підстав для закриття кримінального провадження становить істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою безумовне скасування судового рішення, ухваленого за результатами такого судового розгляду.

А тому, суд не позбавлений права прийняти рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК Українина стадії судового розгляду.

Відсутність у ст. 284 КПК України посилання на п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК не означає відсутність у судді під час судового розгляду повноважень на закриття кримінального провадження за вказаною підставою, оскільки як зазначив Верховний Суд у постанові від 15.09.2021 (№711/3111/19) - здійснення судового провадження при наявності підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК становить істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою безумовне скасування судового рішення, ухваленого за результатами такого судового розгляду.

Враховуючи вищевикладені обставини, в судовому засіданні встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, складений, вручений обвинуваченому та скерований прокурором до суду поза межами строку досудового розслідування, а тому кримінальне провадження належить закрити у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України після повідомлення особі про підозру, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів обвинувачених.

Таким чином, судом у судовому засіданні встановлені підстави для закриття кримінального провадження, а саме у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України (пункт 10 частини першої статті 284 КПК України, пункт 2 абзацу третього частини першої статті 219 КПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 27, 28, 219, 284, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Кримінальне провадження №0003493 від 20.12.2021 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, закрити у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру, на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1