ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю учасників судового провадження:

секретарів

судового засідання ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представників власника майна ОСОБА_7

ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу власника майна Чернівецької міської ради, подану Чернівецьким міським головою ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду м.Чернівці від 11 вересня 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0003364 від 31 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені слідчим суддею обставини.

Зазначеною ухвалою частково задоволено клопотання слідчого СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_6 , та накладено арешт на нежитлову будівлю під літерою «К» площею 359,9 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у власності територіальної громади м.Чернівці в особі Чернівецької міської ради, , шляхом тимчасового позбавлення права на її відчуження, розпорядження та користування, з метою збереження речового доказу та проведення судових експертиз.

В іншій частині клопотання слідчого відмовлено.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003364 від 31 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України.

Згідно матеріалів досудового розслідування, 30 серпня 2024 року посадовими особами КП «Чернівецьке тролейбусне управління» внаслідок порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою допущено виникнення пожежі на території нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 .

________________________________________________________________________

ЄУНСС: 725/8508/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_11

Провадження №11-сс/822/284/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

30 серпня 2024 року було здійснено огляд земельної ділянки та двоповерхової будівлі, які знаходяться за вказаною адресою.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка та нежитлові будівлі на праві власності належать Територіальній громаді м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради, а КП «Чернівецьке тролейбусне управління» має право постійного користування земельною ділянкою.

Крім того, 03 вересня 2024 року слідчим призначено судову пожежно-технічну експертизу з метою встановлення осередку, причин виникнення пожежі та встановлення можливо причетних до пожежі осіб.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням, слідчий просив накласти арешт на вищевказані нежитлову будівлю та земельну ділянку з метою їх збереження як речових доказів.

Задовольняючи частково клопотання, слідчий суддя вказав, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на нежитлову будівлю з метою збереження речового доказу та проведення судових експертиз.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На цю ухвалу Чернівецька міська рада в особі Чернівецького міського голови ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, мотивуючи тим, що вона є незаконною, а клопотання слідчого необґрунтованим.

Апелянт зауважує, що нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , 27 жовтня 2020 року було передане на баланс департаменту розвитку Чернівецької міської ради.

Працівники КП «Чернівецьке тролейбусне управління» на теперішній час не проводять жодних робіт у вказаних нежитлових приміщеннях, а у штатному розписі підприємства відсутні працівники, які б за функціональними обов`язками несли відповідальність за це майно.

Посилається також на те, що накладення арешту на нежитлову будівлю перешкоджає правомірній діяльності міської ради щодо забезпечення дохідної частини бюджету та щодо виконання власних і делегованих повноважень, а також сформує негативний кредитний рейтинг перед міжнародними партнерами.

На підтримку цього доводу зазначає, що управління комунальної власності Чернівецької міської ради оголосило аукціон на продаж нежитлових приміщень за адресою: м.Чернівці, проспект Незалежності, 129, а очікувану суму від продажу майнового комплексу закладено в місцевий бюджет на 2024 рік для погашення боргових зобов`язань і здійснення співфінансування в рамках реалізації міжнародних проєктів.

Окрім цього, вказує, що згідно висновку ДСНС №6 від 02 вересня 2024 року, причиною виникнення пожежі на вказаному об`єкті нерухомості є пустощі дітей з вогнем, що спростовує доводи слідчого, викладені у клопотанні щодо наявності ознак кримінального правопорушення, вчиненого посадовими особами КП «Чернівецьке тролейбусне управління».

Позиції учасників апеляційного провадження.

Представники власника майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні 20 вересня 2024 року заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді.

Мотиви Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Щодо пропуску, за твердженням прокурора, строку на апеляційне оскарження, то колегія суддів вважає, що такі твердження не відповідають дійсності.

За заявою слідчого ОСОБА_10 , розгляд клопотання про арешт майна було проведено слідчим суддею без виклику представників Чернівецької міської ради та КП «Чернівецьке тролейбусне управління» (а.с.44).

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що представник Чернівецької міської ради звернувся 17 вересня 2024 року до Першотравневого районного суду м.Чернівці із заявою про видачу копії ухвали, цього ж дня отримавши її.

Посилання прокурора на те, що 11 вересня 2024 року слідчий подав копію ухвали до Центру надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради, а відтак, слід вважати, що вручив міській раді копію оскаржуваного рішення, є необґрунтованими.

Подання копії ухвали для внесення змін державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, до Центру надання адміністративних послуг, який є окремою юридичною особою, має власну відмінну юридичну адресу і передбачені законом вичерпні повноваження, не може замінювати собою факт вручення копії ухвали уповноваженому представнику Чернівецької міської ради для ознайомлення з її змістом та подальшого оскарження.

За таких обставин колегія суддів констатує, що апеляційна скарга подана в строк, встановлений абз.2 ч.3 ст.395 КПК України.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна.

Клопотання про арешт майна у цьому кримінальному провадженні подане у зв`язку з необхідністю збереження речових доказів, тобто з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Колегія суддів звертає увагу на те, що стандарт доказування при розгляді клопотання про арешт майна передбачає, крім доведення передбачених КПК України підстав, також доведення слідчим та прокурором існування фактів чи інформації, які б переконали стороннього об`єктивного спостерігача, що могло бути вчинено конкретний злочин.

Так, згідно п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження (зокрема і арешту майна) не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

З матеріалів клопотання встановлено, що слідчими СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003364 від 31 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України.

Диспозицією ч.2 ст.272 КК України передбачена відповідальність за порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення спричинило загибель людей або інші тяжкі наслідки.

За твердженням органу досудового розслідування, 30 серпня 2024 року посадовими особами КП «Чернівецьке тролейбусне управління» внаслідок порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою допущено виникнення пожежі на території нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 .

Колегія суддів, дослідивши матеріали судового провадження та враховуючи додані апелянтом документи, встановила, що органом досудового розслідування не доведено будь-якого зв`язку посадових осіб КП «Чернівецьке тролейбусне управління» із зазначеним майновим комплексом, як і не встановлено факту загибелі людей або будь-яких інших тяжких наслідків, які б давали підстави стверджувати, що було вчинено злочин, передбачений ч.2 ст.272 КК України.

Про зазначене, зокрема, свідчать:

- рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 27.10.2020 №514/24 зі змінами, внесеними рішенням №571/26 від 24.11.2020 з додатками, згідно якого нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 було передано з балансу КП «Чернівецьке тролейбусне управління» на баланс Департаменту розвитку міської ради;

- акт приймання-передачі від 21.12.2020, що підтверджує факт передачі майна згідно рішення виконавчого комітету;

- лист Управління комунальної власності Чернівецької міської ради №14/01-11/1182 від 16.09.2024, згідно якого на даний час зазначене нерухоме майно обліковується на балансі управління комунальної власності міської ради на праві оперативного управління, відповідно до рішення виконавчого комітету 27.10.2020 №514/24;

- лист начальника КП «Чернівецьке тролейбусне управління» №2262 від 17.09.2024, згідно якого з часу передачі майна підприємство не має відношення до майна, ніяких робіт на території не проводить, у штатному розписі відсутні працівники, які за своїми обов`язками несуть відповідальність за майно. 30 серпня 2024 року на зазначеній території працівників підприємства не було;

- висновок про причини виникнення пожежі №6 від 02 вересня 2024 року, складений начальником та інженером дослідно-випробувальної лабораторії ГУ ДСНС України в Чернівецькій області, згідно якого причиною пожежі стали пустощі дітей з вогнем.

Ці обставини у своїй сукупності викликають сумнів у існуванні обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що б давало правову підставу для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у даному випадку арешту майна.

Сторона обвинувачення не надала інших доказів, які б вказували на обґрунтовану підозру щодо вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, який би був правовою підставою для арешту майна.

Крім того, 31 серпня 2024 року постановою слідчого земельну ділянку та нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Проте, на переконання колегії суддів, сам по собі факт визнання слідчим об`єкту нерухомості речовим доказом у кримінальному провадженні не може бути єдиною умовою для накладення арешту, не обґрунтовано цього і у вищевказаній постанові.

04 вересня 2024 року слідчим призначено судову пожежно-технічну експертизу у кримінальному провадженні та доручено її проведення Івано-Франківському НДЕКЦ МВС.

20 вересня 2024 року в судовому засіданні Чернівецького апеляційного суду прокурор заявив клопотання про відкладення апеляційного розгляду з тих підстав, що 23 вересня 2024 року органом досудового розслідування буде отримано висновок судової пожежно-технічної експертизи.

Вказане клопотання було задоволене, а апеляційний розгляд відкладено на 24 вересня 2024 року.

24 вересня 2024 року прокурором до судового засідання було надіслано клопотання про перенесення судового розгляду апеляційної скарги на іншу дату, оскільки він бере участь в іншому кримінальному провадженні, призначеному на 09 год 30 хв 24 вересня 2024 року.

Апеляційний суд не може задовольнити дане клопотання з огляду на наступне:

- згідно витягу з ЄРДР у цьому кримінальному провадженні процесуальне керівництво здійснюють п`ять прокурорів;

- дата і час судового засідання була узгоджена з прокурором заздалегідь, а апеляційний розгляд відкладено за його клопотанням;

- суд надав можливість стороні обвинувачення викласти свої доводи і надати всі докази безпосередньо у судовому засіданні 20 вересня 2024 року;

- висновок судової пожежно-технічної експертизи прокурор міг надіслати до суду засобами поштового зв`язку.

Окрім того, відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, неприбуття сторін у судове засідання щодо розгляду клопотання про арешт майна не перешкоджає розгляду клопотання.

Тому колегія суддів, враховуючи стислі строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, виходить з наявних матеріалів справи та доданих доказів, які вважає достатніми для ухвалення рішення.

Також, відповідно до п.5,6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слід враховувати також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна.

Згідно документів, наданих представниками Чернівецької міської ради, об`єкт комунальної власності за адресою: м.Чернівці, проспект Незалежності, 129 виставлено на аукціон, а очікувану суму від його продажу закладено в бюджет Чернівецької міської територіальної громади для погашення боргових зобов`язань та здійснення співфінансування в рамках реалізації міжнародних проєктів.

У даному випадку накладення арешту на нежитлову будівлю, яка є частиною майнового комплексу, перешкоджає подальшій законній господарській діяльності міської ради у вигляді неможливості проведення аукціону, що може призвести до значних негативних наслідків неможливість виконання боргових зобов`язань перед міжнародними кредиторами, зниження кредитного рейтингу, а також подальшої реалізації муніципальних проєктів.

На переконання колегії суддів, у даному випадку потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання органу досудового розслідування у право на користування, володіння та розпорядження майном, належним Чернівецькій міській територіальній громаді в особі Чернівецької міської ради.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що клопотання слідчого не містить об`єктивних даних, які б могли вказувати на вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується в рамках даного кримінального провадження,

Ні клопотання слідчого, ні додані до нього матеріали не містять відомостей про зв`язок посадових осіб КП «Чернівецьке тролейбусне управління» із майновим комплексом за адресою: м.Чернівці, проспект Незалежності, 129, та про їхню причетність до пожежі, що мала місце 30 серпня 2024 року.

Отже, слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання, в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів на підтвердження обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя районного суду, в свою чергу належним чином не дослідив та не надав вмотивовану оцінку матеріалам клопотання та доданим до нього доказам.

За таких обставин, оскаржувана ухвала не може вважатися законною та обґрунтованою у розумінні ст.370 КПК України, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою у клопотанні слідчого про арешт майна слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.132,170-173,404,405,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу власника майна Чернівецької міської ради, подану Чернівецьким міським головою ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду м.Чернівці від 11 вересня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу.

У задоволенні клопотання слідчого СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0003364 від 31 серпня 2024 року відмовити у повному обсязі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ ОСОБА_1

(посада) ОСОБА_12 , підпис) (ПІБ)

24.09.2024 року

(дата засвідчення копії)