Справа № 953/503/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002086 від 08.11.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Очаків Миколаївської області, студентки, не судимої, зареєстрована: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою згідно обвинувального акту : АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002086 від 08.11.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 згідно обвинувального акту обвинувачується у тому, що 07.11.2021 близько 19:00, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, вона, знаходячись у приміщенні гіпермаркету «Ашан Героїв Праці», що розташований у ТРЦ «Караван» за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 7, де здійснює свою торгівельну діяльність ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, а також передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, взяла зі стелажу жіночий станок для гоління та сік «Сандора» об`ємом 1 л. у кількості 2 шт., м`ясний стейк «Філе міньйон» вагою 0,356 кг та м`ясний стейк «Філе міньйон» вагою 0,382 кг. Після чого, ОСОБА_4 із вищевказаним товаром направилась до каси самообслуговування, де скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, маючи можливість самостійно відслідковувати ціни та кількість просканованої продукції на екрані монітору, просканувала лише жіночий станок для гоління та сік «Сандора» об`ємом 1 л. у кількості 2 шт. на загальну суму 96 грн. 22 коп. В той же час, ОСОБА_4 , заздалегідь не маючи наміру сплачувати грошові кошти за м`ясні стейки «Філе міньйон» вагою 0,356 кг, вартість якого становить 583 грн. 68 коп. та вагою 0,382 кг, вартість якого становить 626 грн. 32 коп., а всього на загальну суму 1210 грн.00 коп., зробила вигляд, що двічі сканує одну із зазначених упаковок, при цьому умисно піднесла упаковку до сканеру зчитування штрих-кодів таким чином, щоб штрих-код товару не опинився в полі дії сканеру. Усвідомлюючи те, що сканування штрих-кодів м`ясних стейків «Філе міньйон» не відбулось, а на екрані монітору не відобразилась сума за вказаний товар, ОСОБА_4 сплатила грошові кошти в сумі 96 грн. 22 коп. та направилась з неоплаченим товаром до виходу з магазину, тобто вчинила усі дії, які вважала необхідними для реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, однак не довела його до кінця з причин, які не залежали від її волі, оскільки після виходу з магазину за межами антикрадіжних воріт була зупиненою співробітниками магазину, які викрили незаконні дії ОСОБА_4 та викликали працівників поліції. Своїми умисними діями ОСОБА_4 могла спричинити ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» матеріальні збитки на суму 1210 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обвинувачена у судовому засіданні заявила клопотання про закриття кримінального провадження відносно неї у зв`язку з декриміналізацією діяння відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», що набув чинності 09.08.2024.

ОСОБА_4 судом було роз`яснено суть обвинувачення, підставу для закриття кримінального провадження відносно неї, право заперечувати проти закриття кримінального провадження, а також наслідки закриття провадження у справі.

У судовому засіданні обвинувачена не заперечувала проти закриття кримінального провадження відносно неї. Вказала, що розуміє свої права, усвідомлює, що закриття провадження з вказаної підстави не є реабілітуючим, їй зрозумілі наслідки закриття провадження.

Захисник підтримав позицію підзахисної та просив закрити кримінальне провадження.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти заявленого клопотання.

Потерпілі у судове засідання не прибули, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Частина 1 ст.2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи..

Частиною 6 ст. 3 КК України встановлено норму, за якою зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року - для будь-якого платника податку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та ті обставини, що відбулась часткова декриміналізація інкримінованого ОСОБА_4 діяння на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024 р., та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченою згоди на закриття кримінального провадження, суд доходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із частковою втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно абзацу четвертого частини сьомої статті 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст.479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Отже, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становить 3028 грн (1514 х 2), а відтак суд доходить висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ОСОБА_4 діяння, оскільки вартість майна, у здійсненні крадіжки якого вона обвинувачується, згідно обвинувального акту становить 1210 грн., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3028 грн).

Зважаючи на те, що обвинувачена не заперечує проти закриття кримінального провадження відносно неї, розуміє наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає за необхідне клопотання задовольнити.

Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не застосовувався.

Керуючись Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, ст. 5 КК України, п.4-1 ч.1 ст. 284, ст. 479-2 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання захисту про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження за обвинувальним актом № 0002086 від 08.11.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Речові докази, передні на відповідальне зберігання потерпілому, залишити у власності та розпорядженні потерпілого.

Речові докази (диски) - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1