Справа№ 953/9594/24
н/п 1-кп/953/1130/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м.Харків

Київський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000204 від 20.02.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вінниця, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.361, ч.3 ст.28 ч.5 ст.361, ч.2 ст.361-2, ч.3 ст.28 ч.2 ст.361-2 КК України,

та Угоду про визнання винуватості від 09.09.2024 року, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_3 , вчинив несанкціоноване втручання в роботу електронної комунікаційної системи, що призвело до витоку інформації, вчиненого під час дії воєнного стану за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.

Так, приблизно наприкінці квітня на початку травня 2023 року, більш точну дату та час у ході досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно із корисливих мотивів, переслідуючи мету збагачення злочинним шляхом, будучи достовірно обізнаними в області анонімізації та розуміючись у принципах інформаційної безпеки та кібербезпеки, розробив план вчинення злочину по здійсненню зламу електронної комунікаційної системи - аккаунтів соціальної мережі Instagram та подальшого збуту отриманих особистих даних.

Так, ОСОБА_3 , за допомогою всесвітньої мережі Інтернет підшукав Особу 1, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, якому запропонував разом з ним здійснити незаконне втручання в роботу електронної комунікаційної системи, зокрема отримувати дані аккаунтів соціальної мережі Instagram та збувати вищевказані дані через тіньові хакерські сервіси в мережі Інтернет.

Після чого Особа 1погодився на пропозицію ОСОБА_3 за грошову винагороду здійснити пособництво у несанкціонованому втручанні в роботу електронної комунікаційної системи шляхом розробки програмного забезпечення для підтримки роботоздатності шкідливого програмного забезпечення Private Keeper.exe для втручання в облікові записи соціальної мережі Instagram.

У подальшому, наприкінці квітня на початку травня 2023 року, більш точні дата і час у ході досудового розслідування не встановлені, під час дії воєнного стану введеногоУказом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (Із змінами, внесеними згідно з Указами Президента), з корисливих мотивів, повторно реалізуючи спільний умисел направлений на несанкціоноване втручання в роботу облікових записів соціальної мережі Instagram, володіючи спеціальними знаннями в області анонімізації та розуміючись у принципах інформаційної безпеки та кібербезпеки, розробив програмне забезпечення для підтримки роботоздатності шкідливого програмного забезпечення Private Keeper.exe для втручання в облікові записи соціальної мережі Instagram, здійснював у подальшому його модернізацію та цілодобову підтримку працездатності інструменту, після чого надав його ОСОБА_3 , який у подальшому продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, володіючи спеціальними знаннями в області анонімізації та розуміючись у принципах інформаційної безпеки та кібербезпеки, з метою отримання доступу до особистих даних сторонніх осіб, за допомогою розробленого Особа 1 програмного забезпечення та шкідливого програмного забезпечення Private Keeper.exe, здійснив втручання до облікового запису «genevieva89» соціальної мережі Instagram, користувачем якого є ОСОБА_6 , та незаконно отримав логін та пароль від нього, після чого, перевірив актуальність отриманих авторизаційних даних із застосуванням вищевказаного програмного забезпечення, та після того, як авторизаційні дані задовольнили автоматичну серверну перевірку облікового запису, останній отримав несанкціонований доступ до вказаного облікового запису, у зв`язку з чим ОСОБА_3 всупереч Закону України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах» отримав доступ до інформації у вказаному обліковому запису не маючи на це право, таким чином призвівши до її витоку.

У подальшому, 10.05.2023 ОСОБА_3 збув дані вказаного облікового запису соціальної мережі Instagram разом з іншими продуктами зламу в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки особі, яку залучено до конфіденційного співробітництва за 4800 грн., та в якості сплати за продукти зламу вказав ідентифікатор гаманця крипто валюти Tether USDT «НОМЕР_16», яким користується ОСОБА_3 та у подальшому розподілив вказані грошові кошти з Особа 1 відповідно до домовленості.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_3 , передбачена ч. 5 ст. 361 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 , вчинив несанкціонований збут інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.

Так, наприкінці квітня на початку травня 2023 року, більш точну дату та час у ході досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно із корисливих мотивів, переслідуючи мету збагачення злочинним шляхом, будучи достовірно обізнаними в області анонімізації та розуміючись у принципах інформаційної безпеки та кібербезпеки, розробив план вчинення злочину по здійсненню зламу електронної комунікаційної системи - аккаунтів соціальної мережі Instagram та подальшого збуту отриманих особистих даних.

Так, ОСОБА_3 , за допомогою всесвітньої мережі Інтернет підшукав Особу 1, якому запропонував разом з ним здійснити незаконне втручання в роботу електронної комунікаційної системи, зокрема отримувати дані аккаунтів соціальної мережі Instagram та збувати вищевказані дані через тіньові хакерські сервіси в мережі Інтернет.

Після чого Особа 1погодився на пропозицію ОСОБА_3 за грошову винагороду здійснити пособництво у несанкціонованому втручанні в роботу електронної комунікаційної системи шляхом розробки програмного забезпечення для підтримки працездатності шкідливого програмного забезпечення Private Keeper.exe для втручання в облікові записи соціальної мережі Instagram.

У подальшому, наприкінці квітня на початку травня 2023 року, більш точні дата і час у ході досудового розслідування не встановлені, Особа 1 діючи повторно, з корисливих мотивів, реалізуючи спільний умисел направлений на несанкціонований збут інформації з обмеженим доступом, володіючи спеціальними знаннями в області анонімізації та розуміючись у принципах інформаційної безпеки та кібербезпеки, розробив програмне забезпечення для підтримки працездатності шкідливого програмного забезпечення Private Keeper.exe для втручання в облікові записи соціальної мережі Instagram, здійснював у подальшому його модернізацію та цілодобову підтримку працездатності інструменту, після чого надав його ОСОБА_3 , який у подальшому продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, володіючи спеціальними знаннями в області анонімізації та розуміючись у принципах інформаційної безпеки та кібербезпеки, з метою отримання доступу до особистих даних сторонніх осіб, за допомогою розробленого Особа 1 програмного забезпечення та шкідливого програмного забезпечення Private Keeper.exe, здійснив втручання до облікового запису соціальної мережі Instagram ОСОБА_6 , та незаконно отримав логін та пароль від нього, після чого, перевірив актуальність отриманих авторизаційних даних із застосуванням вищевказаного програмного забезпечення, та після того, як авторизаційні дані задовольнили автоматичну серверну перевірку облікового запису, останній отримав несанкціонований доступ до вказаного облікового запису.

У подальшому, 10.05.2023 ОСОБА_3 у ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки особі, яку залучено до конфіденційного співробітництва, збув незаконно отримані логін та пароль від облікового запису соціальної мережі Instagram ОСОБА_6 разом з іншими продуктами зламу, у яких відповідно до ст. 31 Конституції України, ч. 2. ст. 21

ЗУ «Про інформацію», містилась інформація з обмеженим доступомза 4800 грн., та в якості сплати за продукти зламу вказав ідентифікатор гаманця крипто валюти Tether USDT «НОМЕР_16», яким користується ОСОБА_3 та у подальшому розподілив вказані грошові кошти з Особа 1 відповідно до домовленості.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_3 , передбачена ч. 2 ст. 361-2 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 , вчинив несанкціоноване втручання в роботу електронної комунікаційної системи, що призвело до витоку інформації, вчиненого повторно, під час дії воєнного стану у складі організованої групи, за наступних обставин.

Так, в липні 2023 року більш точні дата та час у ході досудового розслідування не встановлені,Особа 2, будучи достовірно обізнаними в області анонімізації та розуміючись у принципах інформаційної безпеки та кібербезпеки, діючи умисно, протиправно із корисливих мотивів, розробив план злочинної діяльності по здійсненню зламу електронної комунікаційної системи - аккаунтів соціальної мережі Instagram та подальшого збуту отриманих особистих даних.

Розуміючи, що досягнення злочинної мети отримання незаконного прибутку можливе лише за допомогою створення організованої групи із залученням до неї групи осіб Особа 2 в липні 2023 року (більш точні дату та час під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим) вирішив підшукати співучасників для вчинення вказаних злочинів з числа осіб, які мають спеціальні знання та досвід обходу принципів інформаційної безпеки. Так, Особа 2за допомогою всесвітньої мережі Інтернет підшукав ОСОБА_3 та Особу 1, яким запропонував разом з ним здійснювати незаконне втручання в роботу електронної комунікаційної системи, отримувати дані аккаунтів соціальної мережі Instagram та збувати вищевказані дані через тіньові хакерські сервіси в мережі Інтернет.

ОСОБА_3 та Особа 1, ознайомившись із злочинним планом

Особа 2, усвідомлюючи переваги вчинення злочинів у складі організованої групи, погодилися увійти до організованої групи та під його керівництвом вчиняти злочини у сфері використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку згідно розробленого плану.

Відповідно до розробленого Особа 2, плану учасники організованої групи під час своєї злочинної діяльності здійснювали: втручання в роботу електронної комунікаційної системи з метою отримання логінів та паролів від облікових записів та подальшого доступу до них соціальної мережі Instagram у всесвітній мережі Інтернет, розміщення на Дарк -форумах у всесвітній мережі Інтернет оголошень про продаж незаконно отриманих продуктів зламу, а саме персональних аккаунтів користувачів мережі Інтернет, розробку програмного забезпечення (комп`ютерних програм) для здійснення несанкціонованого втручання до облікових записів користувачів соціальної мережі Instagram, несанкціоновану авторизацію до електронних сервісів за допомогою шкідливого програмного забезпечення шляхом підбору відповідності логінів та паролів, незаконно отриманих в процесі зламу,розповсюдження та збут продукції зламу через мережу Інтернет.

Таким чином, приблизно в липні 2023 року, більш точна дата, час та місце досудовим розслідуванням не встановлені, Особа 2 створив та очолив організовану групу, до складу якої увійшли ОСОБА_3 та Особа 1.

Вищевказана організована група характеризувалася попередньою зорганізованістю у спільне об`єднання для вчинення злочинів, стабільністю, згуртованістю і стійкістю свого складу та тривалістю злочинної діяльністю, розробкою та узгодженням планів, способів злочинної діяльності щодо скоєння кожного злочину, домовленістю і готовністю до постійного вчинення злочинів кожним із учасників організованої групи відповідно до відведених їм ролей та отримання на постійній основі матеріальних благ від такої незаконної діяльності.

Зазначені вище особи не маючи можливості одноосібно здійснювати заплановані ними особливо тяжкі злочини, оскільки для реалізації злочинного умислу, потрібна участь кількох осіб, які діяли відповідно до чітко розробленого плану, з розподілом функцій між членами організованої групи, координуючи свої дії з іншими учасниками шляхом підтримання постійного зв`язку, в тому числі використовуючи при цьому засоби мобільного і електронного зв`язку, впровадженням та застосуванням у своїй діяльності елементів конспірації, що дозволило б уникнути кримінального переслідування з боку правоохоронних органів, створили організовану групу, яку очолив Особа 2, який здійснював безпосереднє керівництво злочинним об`єднанням декількох осіб, метою діяльності якого було вчинення особливо тяжких злочинів, об`єднаних єдиним планом незаконної діяльності, з розподілом функцій між учасниками об`єднання, спрямованих на досягнення цього плану, пов`язаного з несанкціонованим втручанням в роботу електронних комунікаційних систем та збуту продуктів зламу.

Стійкість і зорганізованість такого об`єднання визначалася тривалістю, стабільністю та безпекою його функціонування, що досягалося наявністю єдиного злочинного плану, стабільним складом учасників об`єднання, тісними стосунками між його учасниками, їх централізованим підпорядкуванням, єдиними для всіх правилами поведінки та наявністю плану злочинної діяльності з чітким розподілом функцій учасників щодо його досягнення.

Разом з цим, розробивши план злочинних дій, Особа 2 розподілив злочинні ролі між учасниками організованої групи.

Так, Особа 2, виконуючи функції організатора і виконавця у складі організованої групи: утворив організовану групу для зайняття злочинною діяльністю; розробив план злочинної діяльності по здійсненню несанкціонованого втручання в роботу електронної комунікаційної системи, а також збуту продукції зламу; розподіляв та погоджував із усіма членами організованої групи функції кожного з них; спрямовував діяльність організованої групи на досягнення єдиного злочинного плану, відомого усім учасникам, забезпечував взаємозв`язок між діями усіх співучасників, та постійно координував і керував діями усіх співучасників при вчиненні злочинів за допомогою всесвітньої мережі Інтернет; особисто підшукав членів злочинного об`єднання - ОСОБА_3 та Особа 1; безпосередньо здійснював несанкціоновану авторизацію до електронних сервісів за допомогою шкідливого програмного забезпечення шляхом підбору паролів, незаконно отриманих в процесі зламу; розміщував на Дарк -форумах у всесвітній інформаційній мережі Інтернет оголошень про продаж незаконно отриманих продуктів зламу, а саме персональних аккаунтів користувачів в мережі Інтернет; здійснював розповсюдження та збут продукції зламу через мережу Інтернет, одержував грошові кошти, одержані від злочинної діяльності організованої групи та розподіляв частини суми між усіма її учасниками, які в подальшому отримували визначені ним такі частини.

ОСОБА_3 , як активний учасник організованої групи: здійснював втручання в роботу електронно комунікаційної системи з метою отримання логінів та паролів від облікових записів соціальної мережі Instagram у всесвітній мережі Інтернет;безпосередньо здійснював втручання в роботу електронної комунікаційної системи з метою отримання логінів та паролів від облікових записів соціальної мережі Instagram у всесвітні мережі Інтернет;розміщував на Дарк -форумах у всесвітній інформаційній мережі Інтернет оголошень про продаж незаконно отриманих продуктів зламу, а саме персональних аккаунтів користувачів в мережі Інтернет; отримував розподілені організатором групи належні йому частини грошових коштів, отримані злочинним шляхом.

Особа 1, як активний учасник організованої групи: здійснював розробку, модернізацію та цілодобове забезпечення адміністративної підтримки роботи програмного забезпечення для шкідливого програмного забезпечення Private Keeper.exe для зламу облікових записів соціальної мережі Instagram у всесвітні мережі Інтернет;використовуючи криптографічне шифрування різних алгоритмів з постійним оновленням сигнатур, на постійній основі обновлював вихідний код шкідливого програмного забезпечення для зламу облікових записів соціальної мережі Instagram у всесвітні мережі Інтернет для маскування його від антивірусних програмних забезпечень, внаслідок розпізнання якими такого програмного забезпечення як шкідливого - його вихідний код потрапляв до відповідних антивірусних баз та воно втрачало свої властивості і переставало функціонувати;отримував розподілені організатором групи належні йому частини грошових коштів, отримані злочинним шляхом.

Так, наприкінці липня 2023 року більш точні дата та час у ході досудового розслідування не встановлені,під час дії воєнного стану Особа1, як активний учасник організованої групи, згідно відведеної йому функції та ролі пособника, діючи повторно з корисливих мотивів, реалізуючи спільний з іншими членами організованої групи умисел, володіючи спеціальними знаннями в області анонімізації та розуміючись у принципах інформаційної безпеки та кібербезпеки, розробив програмне забезпечення для підтримки працездатності шкідливого програмного забезпечення Private Keeper.exe для втручання в облікові записи соціальної мережі Instagram, здійснював у подальшому його модернізацію та цілодобову підтримку працездатності інструменту, після чого надав її іншим учасникам організованої групи.

У подальшому ОСОБА_3 , діючи повторно, відповідно до відведеної йому ролі, з метою отримання доступу до особистих даних сторонніх осіб, за допомогою шкідливого програмного забезпечення Private Keeper.exe та програмного забезпечення розробленого Особа 1, яке останній модернізував та здійснював цілодобову підтримку працездатності, здійснив втручання до облікового запису «modri.k.arina» соціальної мережі Instagram, користувачем якого є ОСОБА_8 та незаконно отримав логін та пароль від нього.

Після чого Особа 2, діючи повторно згідно відведеної йому ролі, перевірив актуальність отриманих авторизаційних даних із застосуванням спеціалізованого шкідливого програмного забезпечення Private Keeper.exe та після того, як авторизаційні дані задовольнили автоматичну серверну перевірку облікового запису соціальної мережі Instagram, останній всупереч Закону України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах» отримав доступ до інформації у вказаному обліковому запису не маючи на це право, таким чином призвівши до її витоку.

У подальшому, 31.07.2023 Особа 2 згідно з відведеною йому роллю збув дані вказаного облікового запису соціальної мережі Instagram разом з іншими продуктами зламу в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки особі, яку залучено до конфіденційного співробітництва за 4750 грн., та в якості сплати за продукти зламу вказав картковий рахунок № НОМЕР_1 , після чого розподілив вказані грошові кошти відповідно до раніше розробленого плану між учасниками організованої групи.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_3 , передбачена ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 361 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 , вчинив у несанкціоноване втручання в роботу електронної комунікаційної системи, що призвело до витоку інформації, вчиненого повторно, під час дії воєнного стану у складі організованої групи, за наступних обставин.

Так, наприкінці липня 2023 року більш точні дата та час у ході досудового розслідування не встановлені,під час дії воєнного стану Особа 1, як активний учасник організованої групи, згідно відведеної йому функції та ролі пособника, діючи повторно з корисливих мотивів, реалізуючи спільний з іншими членами організованої групи умисел, володіючи спеціальними знаннями в області анонімізації та розуміючись у принципах інформаційної безпеки та кібербезпеки, розробив програмне забезпечення для підтримки роботоздатності шкідливого програмного забезпечення Private Keeper.exe для втручання в облікові записи соціальної мережі Instagram, здійснював у подальшому його модернізацію та цілодобову підтримку працездатності інструменту, після чого надав її іншим учасникам організованої групи.

У подальшому ОСОБА_3 , діючи повторно, відповідно до відведеної йому ролі, з метою отримання доступу до особистих даних сторонніх осіб, за допомогою шкідливого програмного забезпечення Private Keeper.exe та програмного забезпечення розробленого Особа 1, яке останній модернізував та здійснював цілодобову підтримку працездатності, здійснив втручання до облікового запису «themandis» соціальної мережі Instagram користувачем якого є ОСОБА_9 та незаконно отримав логін та пароль від нього.

Після чого Особа 2, діючи повторно згідно відведеної йому ролі, перевірив актуальність отриманих авторизаційних даних із застосуванням спеціалізованого шкідливого програмного забезпечення Private Keeper.exe та після того, як авторизаційні дані задовольнили автоматичну серверну перевірку облікового запису соціальної мережі Instagram, останній всупереч Закону України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах» отримав доступ до інформації у вказаному обліковому запису не маючи на це право, таким чином призвівши до її витоку.

У подальшому, 31.07.2023 Особа 2, згідно з відведеної йому ролі збув дані вказаного облікового запису соціальної мережі Instagram разом з іншими продуктами зламу в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки особі, яку залучено до конфіденційного співробітництва за 4750 грн., та в якості сплати за продукти зламу вказав картковий рахунок № НОМЕР_1 , після чого розподілив вказані грошові кошти відповідно до раніше розробленого плану між учасниками організованої групи.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_3 , передбачена ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 361 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 , вчинив несанкціоноване втручання в роботу електронної комунікаційної системи, що призвело до витоку інформації, вчиненого повторно, під час дії воєнного стану у складі організованої групи, за наступних обставин.

Так, наприкінці липня 2023 року більш точні дата та час у ході досудового розслідування не встановлені,під час дії воєнного стану Особа 1, як активний учасник організованої групи, згідно відведеної йому функції та ролі пособника, діючи повторно з корисливих мотивів, реалізуючи спільний з іншими членами організованої групи умисел, володіючи спеціальними знаннями в області анонімізації та розуміючись у принципах інформаційної безпеки та кібербезпеки, розробив програмне забезпечення для підтримки роботоздатності шкідливого програмного забезпечення Private Keeper.exe для втручання в облікові записи соціальної мережі Instagram, здійснював у подальшому його модернізацію та цілодобову підтримку працездатності інструменту, після чого надав її іншим учасникам організованої групи.

У подальшому ОСОБА_3 , діючи повторно, відповідно до відведеної йому ролі, з метою отримання доступу до особистих даних сторонніх осіб, за допомогою шкідливого програмного забезпечення Private Keeper.exe та програмного забезпечення розробленого Особа 1, яке останній модернізував та здійснював цілодобову підтримку працездатності, здійснив втручання до облікового запису «amelina2605» соціальної мережі Instagram, користувачем якого є ОСОБА_10 та незаконно отримав логін та пароль від нього.

Після чого Особа 2, діючи повторно згідно відведеної йому ролі, перевірив актуальність отриманих авторизаційних даних із застосуванням спеціалізованого шкідливого програмного забезпечення Private Keeper.exe та після того, як авторизаційні дані задовольнили автоматичну серверну перевірку облікового запису соціальної мережі Instagram, останній всупереч Закону України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах» отримав доступ до інформації у вказаному обліковому запису не маючи на це право, таким чином призвівши до її витоку.

У подальшому, 31.07.2023 Особа 2 згідно з відведеною йому ролі збув дані вказаного облікового запису соціальної мережі Instagram разом з іншими продуктами зламу в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки особі, яку залучено до конфіденційного співробітництва за 4750 грн., та в якості сплати за продукти зламу вказав картковий рахунок № НОМЕР_1 , після чого розподілив вказані грошові кошти відповідно до раніше розробленого плану між учасниками організованої групи.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_3 , передбачена ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 361 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 , вчинив несанкціоноване втручання в роботу електронної комунікаційної системи, що призвело до витоку інформації, вчиненого повторно, під час дії воєнного стану у складі організованої групи, за наступних обставин.

Так, наприкінці липня 2023 року більш точні дата та час у ході досудового розслідування не встановлені,під час дії воєнного стану Особа 1, як активний учасник організованої групи, згідно відведеної йому функції та ролі пособника, діючи повторно з корисливих мотивів, реалізуючи спільний з іншими членами організованої групи умисел, володіючи спеціальними знаннями в області анонімізації та розуміючись у принципах інформаційної безпеки та кібербезпеки, розробив програмне забезпечення для підтримки роботоздатності шкідливого програмного забезпечення Private Keeper.exe для втручання в облікові записи соціальної мережі Instagram, здійснював у подальшому його модернізацію та цілодобову підтримку працездатності інструменту, після чого надав її іншим учасникам організованої групи.

У подальшому ОСОБА_3 , діючи повторно, відповідно до відведеної йому ролі, з метою отримання доступу до особистих даних сторонніх осіб, за допомогою шкідливого програмного забезпечення Private Keeper.exe та програмного забезпечення розробленого Особа 1, яке останній модернізував та здійснював цілодобову підтримку працездатності, здійснив втручання до облікового запису «no_nna405» соціальної мережі Instagram, користувачем якого є ОСОБА_11 та незаконно отримав логін та пароль від нього.

Після чого Особа 2, діючи повторно згідно відведеної йому ролі, перевірив актуальність отриманих авторизаційних даних із застосуванням спеціалізованого шкідливого програмного забезпечення Private Keeper.exe та після того, як авторизаційні дані задовольнили автоматичну серверну перевірку облікового запису соціальної мережі Instagram, останній всупереч Закону України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах» отримав доступ до інформації у вказаному обліковому запису не маючи на це право, таким чином призвівши до її витоку.

У подальшому, 31.07.2023 Особа 2 згідно з відведеною йому ролі збув дані вказаного облікового запису соціальної мережі Instagram разом з іншими продуктами зламу в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки особі, яку залучено до конфіденційного співробітництва за 4750 грн., та в якості сплати за продукти зламу вказав картковий рахунок № НОМЕР_1 , після чого розподілив вказані грошові кошти відповідно до раніше розробленого плану між учасниками організованої групи.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_3 , передбачена ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 361 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 , вчинив несанкціоноване втручання в роботу електронної комунікаційної системи, що призвело до витоку інформації, вчиненого повторно, під час дії воєнного стану у складі організованої групи, за наступних обставин.

Так, наприкінці липня 2023 року більш точні дата та час у ході досудового розслідування не встановлені,під час дії воєнного стану Особа1, як активний учасник організованої групи, згідно відведеної йому функції та ролі пособника, діючи повторно з корисливих мотивів, реалізуючи спільний з іншими членами організованої групи умисел, володіючи спеціальними знаннями в області анонімізації та розуміючись у принципах інформаційної безпеки та кібербезпеки, розробив програмне забезпечення для підтримки роботоздатності шкідливого програмного забезпечення Private Keeper.exe для втручання в облікові записи соціальної мережі Instagram, здійснював у подальшому його модернізацію та цілодобову підтримку працездатності інструменту, після чого надав її іншим учасникам організованої групи.

У подальшому ОСОБА_3 , діючи повторно, відповідно до відведеної йому ролі, з метою отримання доступу до особистих даних сторонніх осіб, за допомогою шкідливого програмного забезпечення Private Keeper.exe та програмного забезпечення розробленого Особа 1, яке останній модернізував та здійснював цілодобову підтримку працездатності, здійснив втручання до облікового запису «zubik_dmitrii» соціальної мережі Instagram, користувачем якого є ОСОБА_12 та незаконно отримав логін та пароль від нього.

Після чого Особа 2, діючи повторно згідно відведеної йому ролі, перевірив актуальність отриманих авторизаційних даних із застосуванням спеціалізованого шкідливого програмного забезпечення Private Keeper.exe та після того, як авторизаційні дані задовольнили автоматичну серверну перевірку облікового запису соціальної мережі Instagram, останній всупереч Закону України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах» отримав доступ до інформації у вказаному обліковому запису не маючи на це право, таким чином призвівши до її витоку.

У подальшому, 31.07.2023 Особа 2, згідно з відведеною йому ролі збув дані вказаного облікового запису соціальної мережі Instagram разом з іншими продуктами зламу в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки особі, яку залучено до конфіденційного співробітництва за 4750 грн., та в якості сплати за продукти зламу вказав картковий рахунок № НОМЕР_1 , після чого розподілив вказані грошові кошти відповідно до раніше розробленого плану між учасниками організованої групи.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_3 , передбачена ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 361 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 , вчинив несанкціонований збут інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства, вчиненого повторно у складі організованої групи, за наступних обставин.

Так, наприкінці липня 2023 року більш точні дата та час у ході досудового розслідування не встановлені,під час дії воєнного стану Особа 1, як активний учасник організованої групи, згідно відведеної йому функції та ролі пособника, діючи повторно з корисливих мотивів, реалізуючи спільний з іншими членами організованої групи умисел, володіючи спеціальними знаннями в області анонімізації та розуміючись у принципах інформаційної безпеки та кібербезпеки, розробив програмне забезпечення для підтримки роботоздатності шкідливого програмного забезпечення Private Keeper.exe для втручання в облікові записи соціальної мережі Instagram, здійснював у подальшому його модернізацію та цілодобову підтримку працездатності інструменту, після чого надав її іншим учасникам організованої групи.

У подальшому ОСОБА_3 , діючи повторно, відповідно до відведеної йому ролі, з метою отримання доступу до особистих даних сторонніх осіб та їх подальшого збуту, за допомогою шкідливого програмного забезпечення Private Keeper.exe та програмного забезпечення розробленого Особа 1, яке останній модернізував та здійснював цілодобову підтримку працездатності, здійснив втручання до облікових записів соціальної мережі Instagram, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 та незаконно отримав логіни та паролі від них.

Після чого Особа 2, діючи повторно згідно відведеної йому ролі, перевірив актуальність отриманих авторизаційних даних із застосуванням спеціалізованого шкідливого програмного забезпечення Private Keeper.exe та після того, як авторизаційні дані задовольнили автоматичну серверну перевірку облікового запису соціальної мережі Instagram, останній отримав доступ до інформації у вказаному обліковому запису не маючи на це право, таким чином призвівши до її витоку.

У подальшому, 31.07.2023 Особа 2 у ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки особі, яку залучено до конфіденційного співробітництва, збув незаконно отримані логін та пароль від облікових записів соціальної мережі Instagram ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 разом з іншими продуктами зламу, у яких відповідно до ст. 31 Конституції України, ч. 2. ст. 21 ЗУ «Про інформацію», містилась інформація з обмеженим доступомза 4750 грн., та в якості сплати за продукти зламу вказав картковий рахунок № НОМЕР_1 після чого розподілив вказані грошові кошти відповідно до раніше розробленого плану між учасниками організованої групи.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_3 , передбачена ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 361-2 КК України.

Відомості про укладену угоду

09.09.2024 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.361, ч.3 ст.28 ч.5 ст.361, ч.2 ст.361-2, ч.3 ст.28 ч.2 ст.361-2 КК України.

Угода містить формулювання та обсяг обвинувачення, а також правову кваліфікацію дій ОСОБА_3 із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка відповідає тим, що зазначені в обвинувальному акті та істотні для відповідного кримінального провадження обставини.

Сторони визначили кваліфікацію дій ОСОБА_3 за

ч. 5 ст. 361 КК України, тобто у несанкціонованому втручанні в роботу електронної комунікаційної системи, що призвело до витоку інформації, вчиненого під час дії воєнного стану за попередньою змовою групою осіб;

ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 361 КК України, тобто у несанкціонованому втручанні в роботу електронної комунікаційної системи, що призвело до витоку інформації, вчиненого повторно, під час дії воєнного стану у складі організованої групи.

ч. 2 ст. 361-2 КК України, тобто у несанкціонованому збуті інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах,створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 361-2 КК України, тобто у несанкціонованому збуті інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства, вчиненого повторно у складі організованої групи.

Угода містить інформацію про беззастережне визнання ОСОБА_3 винуватості у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннь. Угодою про визнання винуватості встановлено, що ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.361, ч.3 ст.28 ч.5 ст.361, ч.2 ст.361-2, ч.3 ст.28 ч.2 ст.361-2 КК України, в обсязі висунутого обвинувачення.

При вирішенні питання щодо міри покарання прокурором у відповідності до вимог ст. 470 КПК України враховано обставини та узгоджено із ОСОБА_3 міру покарання.

Крім цього, при укладенні угоди враховано письмові згоди потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на укладення угоди про визнання винуватості із обвинуваченим.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Суд доходить висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

ОСОБА_3 , підтримав укладення угоди, зробив це добровільно. Насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою йому ніхто не надавав. Зі скаргами на сторону обвинувачення під час здійснення провадження він не звертався. Обвинувачений повідомив, що беззастережно визнає свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях. Розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, що зазначене в угоді.

ОСОБА_3 , зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення. І він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Однак, при цьому наполягає на укладенні угоди. Він повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження.

Захисник ОСОБА_5 повідомив, що здійснював захист обвинуваченого під час досудового слідства, в тому числі під час укладення угоди. Повністю підтвердив зазначені його підзахисним дані щодо добровільності укладення угоди.

Потерпілі, надали, кожен окремо, відповідно до вимог чинного законодавства письмові згоди прокурору на укладення угоди про визнання винуватості, просили справу розглядати без їх участі.

Прокурор угоду підтримав, зазначив про її добровільність. Повідомив, що кримінальне правопорушення належить до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угоди про визнання винуватості. Повідомив суду обставини, які ним було враховано при укладенні угоди про визнання винуватості, що фактично відповідають змісту самої угоди.

Щодо відповідності умов угод вимогам КПК України та/або закону про кримінальну відповідальність

Судом встановлено, що укладена між прокурором та підозрюваним угода містить формулювання обвинувачення, яке прокурор вважав доведеним щодо обвинуваченого, та його правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

При цьому, сформульоване в угоді обвинувачення відображає істотні обставини цього кримінального провадження, які відповідають формулі кваліфікації дій обвинуваченого. Зокрема, це виявляється у посяганні злочинної поведінки обвинуваченого на ті суспільні відносини, які становлять об`єкт інкримінованих кримінальних правопорушень; спрямованості та реалізації умислу обвинуваченого; направленості мотиву та інших значущих для кваліфікації за відповідними статтями КК України обставинах.

Таким чином, формулювання обвинувачення, зазначене в угоді, обставини, описані в обвинувальному акті, а також підтвердження обвинуваченим

ОСОБА_3 цих обставин дають можливість суду дійти висновку про існування фактичних підстав для визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України у разі укладення угоди про визнання винуватості участь захисника є обов`язковою та забезпечується з моменту ініціювання укладення угоди.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Узгоджене сторонами в угоді покарання відповідає вимогам статей 63, 65, 66, 69, 75, 76, 77 КК, з огляду на таке.

Верховний Суд у постанові від 19.04.2019 у справі № 443/1407/18 вказав, що загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору форми реалізації кримінальної відповідальності. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК суду надано дискреційні повноваження призначити більш м`яке покарання, ніж зазначене в санкції статті за відповідний злочин, виключно за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Це означає, що певні обставини (або їх сукупність) одночасно відповідають двом умовам, визначеним у законі України про кримінальну відповідальність: вони визнані судом такими, що пом`якшують покарання, відповідно до частин 1 та/або 2 ст. 66 КК, та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК при призначенні покарання, обставиною які його пом`якшують, визнаються, у тому числі, щире каяття.

Згідно з судовою практикою, під щирим каяттям розуміється, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює кримінальне правопорушення, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести покарання.

Беручи до уваги викладене, суд зазначає, що поведінка та ставлення ОСОБА_3 до вчинених ним кримінальних правопорушень вказують на наявність щирого каяття. До таких висновків суд доходить з огляду на: беззастережне визнання обвинуваченим своєї вини; надання ним відповідей на всі запитання суду щодо обставин вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень; негативне ставлення та жаль обвинуваченого щодо вчинення таких кримінальних правопорушень; готовність понести покарання, обумовлене в угоді.

Окрім того, як пом`якшуючу обставину суд бере до уваги сприяння ОСОБА_3 у розслідуванні кримінального провадження щодо інших осіб, зокрема надання викривальних показів стосовно організатора кримінального правопорушення. Зазначена обставина свідчить про те, що ОСОБА_3 критично переоцінені свої дії, внаслідок чого відбулись суттєві позитивні зміни соціальних орієнтирів останнього, що знижує рівень його соціальної небезпечності.

Також, суд враховує наявність у обвинуваченого неповнолітніх дітей 2019 та 2021 року народження на утриманні, а також те, що обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності.

З огляду на зазначене, існують достатні правові підстави для застосування положень ч. 1 ст. 69 КК та призначення обумовленого угодою покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в ч. 5 ст. 361 КК України.

Окрім того, при призначенні покарання, суд також ураховує, дані щодо особи обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_3 одружений, добросовісно виконував свої процесуальні обов`язки під час досудового розслідування та судового провадження.

Враховуючи викладене, беручи до уваги тяжкість вчинених ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, особу винного, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, про які зазначено вище, суд доходить висновку про можливість виправлення останнього без відбування покарання та про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням, згідно зі ст. 75 КК з іспитовим строком та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК.

Щодо відповідності умов угоди інтересам суспільства.

Під суспільним інтересом у кримінальному процесі розуміють певну вигоду як для суспільства загалом так і для конкретної людини, зокрема. Суспільний інтерес - це те, що спонукає діяти так, а не інакше заради блага всього суспільства і для блага окремої людини, це те, що є рушійною силою кримінального процесу, визначає його динаміку.

Оцінюючи суспільний інтерес у кримінальному провадженні, що здійснюється на підставі угоди, варто встановити баланс між зацікавленістю обвинуваченого отримати м`якше покарання та запитом суспільства отримати від обвинуваченого щось на заміну цьому пом`якшенню.

У цьому зв`язку, слід зазначити, що суспільство та держава в особі правоохоронних органів заінтересована у швидкому викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, зменшення рівня злочинності, у зв`язку з чим прокурор завжди повинен враховувати можливість прискорити судовий розгляд у разі визнання обвинуваченим своєї вини. Також, у випадку, коли винна особа має відомості про вчинення іншими особами тяжких кримінальних правопорушень, прокурор повинен надати перевагу цій обставині, оскільки викриття більшої кількості тяжких кримінальних правопорушень для держави є більш важливим, ніж засудження однієї особи та призначення їй більш суворого покарання. Це випливає із принципу невідворотності покарання, який говорить про те, що покарання повинне бути невідворотнім. Ефективне покарання - це не більш суворе покарання, а знання правопорушниками того, що за кримінальне діяння вони будуть засуджені.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що умови укладеної прокурором угоди з обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають інтересам суспільства, адже у випадку її затвердження судом та виконання обвинуваченим цих умов угоди, стане можливим викриття більшої кількості тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень. Окрім того, це забезпечить притягнення обвинуваченого та інших осіб до відповідальності за вчинені тяжкі та особливо тяжкі кримінальні правопорушення, сприятиме виправленню обвинуваченого та запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень. Зазначене впливатиме на усвідомлення іншими особами караності протиправних діянь, сприятиме формуванню у суспільства правосвідомості та свідчитиме про невідворотність покарання.

Щодо відсутності відомостей про порушення, згідно з умовами угоди, прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.

Суд зазначає, що із дослідженої у судовому засіданні угоди про визнання винуватості та пояснень сторін встановлено, що умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, зокрема, і з огляду на те, що обставини викладеного обвинувачення відповідно до ст. 17 КПК не можуть бути використані на підтвердження винуватості будь-яких інших осіб окрім обвинуваченого у цьому провадженні.

З приводу презумпції невинуватості осіб, про яких так, чи інакше згадується у цьому вироку та котрі не є учасниками цього кримінального провадження, суд зазначає таке.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловлену у постанові від 15.04.2020 у справі № 344/2514/19, згідно з якою, зокрема, право обвинуваченого на визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення та укладення угоди про визнання винуватості передбачено діючим кримінальним процесуальним законом і може бути вільно використано ним відповідно до принципу диспозитивності. Невизнання своєї вини іншими особами у кримінальному провадженні не може бути підставою, яка унеможливлює або ускладнює реалізацію права обвинуваченого на укладання угоди про визнання винуватості.

Суд, реалізуючи відповідне право обвинуваченого, вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості у цьому провадженні, незважаючи на те, що обставини вчинення дій, в яких суд визнає обвинуваченого винуватим, пов`язані з іншими особами. Адже саме щодо останніх суд не встановлює жодних обставин.

Поряд із цим, суд зауважує також, що цей вирок не може бути належним та допустимим доказом причетності до вчинення будь-якого кримінального правопорушення осіб, котрі не є учасниками цього кримінального провадження. Цей висновок суду обґрунтований тим, що згідно з ч. 2 ст. 94 КПК жоден доказ не має наперед встановленої сили. А відповідно до ст. 90 КПК преюдиціальне значення у кримінальному провадженні мають лише рішення національного суду або міжнародної судової установи, якими встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Тоді як вирок, ухвалений у цьому кримінальному провадженні, таким рішенням не є.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у постанові від 18.05.2020 у справі № 639/2837/19 вказала, що дані про осіб, які містяться у процесуальних документах, складених слідчим або прокурором (обвинувальному акті, повідомленні про підозру, тощо) у цьому чи іншому кримінальному провадженні, не можуть слугувати підставою для визнання вироку на підставі угоди про визнання винуватості однієї особи таким, що стосується прав, свобод та інтересів інших осіб. Ці процесуальні документи, на відміну від вироку суду, містять твердження сторони обвинувачення про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК), з викладенням обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні у відповідності з вимогами статей 91, 92, 277, 291 КПК.

З огляду на це, з метою недопущення порушення презумпції невинуватості осіб, котрі не є учасниками цього кримінального провадження, суд у вироку виключив усі дані, які б давали можливість так чи інакше ідентифікувати осіб, про яких йде мова у ньому, окрім відомостей про обвинуваченого. Суд також не висловлював у вироку думку про винуватість цих осіб у вчиненні кримінальних правопорушень та не робив жодних припущень з цього приводу. Власне, усі формулювання у вироку викладені судом таким чином, щоб чітко висловити свою позицію та висновки лише стосовно дій обвинуваченого, не оцінюючи дії інших осіб чи їх кримінально-правової кваліфікації.

Щодо добровільності укладення угоди

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Це в судовому засіданні підтвердив обвинувачений, його захисник та прокурор. Будь-яких заяв чи скарг, які б свідчили про зворотнє матеріали справи не містять.

Щодо можливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань

Обвинувачений підтвердив можливість виконання всіх взятих на себе зобов`язань згідно з угодою, а суд не встановив об`єктивних перешкод до зазначеного.

Щодо наявності фактичних підстав для визнання винуватості

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень, зазначених у формулюванні обвинувачення та угоді про визнання винуватості.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати пов`язані із проведенням комп`ютерно - технічної експертизи №3455 від 22.05.2024 року, що становить 37864 (тридцять сім тисяч вісімсот шістдесят чотири) гривні 00 копійок, відповідно до вимог частини другої статті 124 Кримінального процесуального кодексу України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Згідно із п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК, у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких КПК відносить також запобіжні заходи.

30.04.2024 року ухвалою Харківського апеляційного суду ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.04.2024 скасовано та постановлено нову, якою стосовно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначивши розмір застави у розмірі 120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 363360 (триста шістдесят три тисячі триста шістдесят) гривень 00 копійок.

До набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне продовжити дію заходів забезпечення кримінального провадження (в тому числі запобіжного заходу), які після набрання вироком законної сили підлягають скасуванню, а внесену суму застави після набрання вироком суду законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_13 , відповідно до ст. 182 КПК України.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22 березня 2024 року по справ 635/2126/23, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України.

Керуючись статтями 373, 374, 474-475 КПК, суд -

ухвалив:

Затвердити Угоду про визнання винуватості від 09.09.2024 року, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000204 від 20.02.2023.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.361, ч.3 ст.28 ч.5 ст.361, ч.2 ст.361-2, ч.3 ст.28 ч.2 ст.361-2 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання :

за ч. 5 ст. 361 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані зі сферою використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць;

за ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 361 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців з позбавленням права обіймати посади, пов`язані зі сферою використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку на 1 (один) рік;

за ч. 2 ст. 361-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці;

за ч.3 ст. 28 ч. 2 ст. 361-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані зі сферою використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в сумі 37864 (тридцять сім тисяч вісімсот шістдесят чотири) гривні 00 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді застави з покладеними обов`язками до набрання вироком законної сили залишити без змін, після набрання вироком законної сили - скасувати.

Після набрання законної сили вироком суду, грошові кошти, внесені в якості застави за ОСОБА_3 , відповідно до платіжного доручення від 01.05.2024, згідно з ухвалою Харківського апеляційного суду від 30.04.2024, у кримінальному провадженні № 0000204 від 20.02.2023 в розмірі 363360 (триста шістдесят три тисячі триста шістдесят) гривень 00 копійок, повернути заставодавцю ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), відповідно до ст. 182 КПК України.

Речові докази:

Мобільний телефон Redmi 9C NFC IMEI-1: НОМЕР_3 , IMEI-2: НОМЕР_4 , SN НОМЕР_5 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_6 та з сім-картою мобільного оператора «Lifecell» з № НОМЕР_7 ; Системний блок чорного кольору на якому наявний напис марки «DTS»; Мобільний телефон марки «Samsung SM-6930P» IMEI: НОМЕР_8 , SN НОМЕР_17 без сім карти; Банківська картка банку-емітенту «Ощадбанк» з номером № НОМЕР_9 ; Банківська картка банку-емітенту «Ощадбанк» з номером № НОМЕР_10 ; Банківська карта банку-емітенту «Приватбанк» з номером № НОМЕР_11 ; Банківська карта банку-емітенту «Vostok Bank» з номером № НОМЕР_12 ; 13 аркушів паперу з чорновими записами; Два карткоутримувача мобільного оператор «Київстар» з номером мобільним телефону зазначеним на тильній стороні 1) НОМЕР_13 та 2) НОМЕР_14 ; Банківська карта банку-емітенту «Приватбанк» з номером № НОМЕР_15 - повернути власнику, після набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22 березня 2024 року по справ 635/2126/23, в частині майна ОСОБА_3 , а саме: Мобільний телефон Redmi 9C NFC IMEI-1: НОМЕР_3 , IMEI-2: НОМЕР_4 , SN НОМЕР_5 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_6 та з сім-картою мобільного оператора «Lifecell» з № НОМЕР_7 ; Банківська картка банку-емітенту «Ощадбанк» з номером № НОМЕР_9 ; Банківська картка банку-емітенту «Ощадбанк» з номером № НОМЕР_10 ; Банківська карта банку-емітенту «Приватбанк» з номером № НОМЕР_11 ; Банківська карта банку-емітенту «Vostok Bank» з номером № НОМЕР_12 ; 13 аркушів паперу з чорновими записами; Системний блок чорного кольору на якому наявний напис марки «DTS»; Мобільний телефон марки «Samsung SM-6930P» IMEI: НОМЕР_8 , SN НОМЕР_17 без сімкарти; Два карткоутримувача мобільного оператор «Київстар» з номером мобільним телефону зазначеним на тильній стороні 1) НОМЕР_13 та 2) НОМЕР_14 , Банківська карта банку-емітенту «Приватбанк» з номером № НОМЕР_15 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_1