Справа № 201/1893/14-к
Провадження № 1-кс/201/4829/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2024 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в місті Дніпрі заяву ОСОБА_3 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 від участі у розгляді заяви № 201/1893/14-к (провадження № 1-в/201/168/2024), про виправлення описки у судовому рішенні, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_3 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 у якій заявник просив відвести суддю від розгляду його заяви про виправлення описки у судовому рішенні, в обґрунтування якої зазначив, що суддя ОСОБА_4 знехтував злочином слідчої ОСОБА_5 , постановив вирок зґвалтованій особі, перед цим двічі помістивши до слідчого ізолятора для залякування і тортур.

Заявник ОСОБА_3 , особа, якій було заявлено відвід, а також інші особи, які беруть участь у розгляді заяви № 201/1893/14-к про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає розгляду заяви за їх відсутності.

Дослідивши подану заяву, а також матеріали заяви про виправлення описки у судовому рішенні № 201/1893/14-к в частині заявленого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 відводу, суд доходить до таких висновків.

Як встановлено з матеріалів заяви, 04 липня 2024 року до провадження судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 надійшла заява ОСОБА_3 про виправлення описки у судовому рішенні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 75 КПК України встановлений вичерпний перелік підстав, які перешкоджають подальшому розгляду слідчим суддею кримінального провадження, зокрема: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумніви у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, суду для розгляду справи.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено засади самостійності судді при здійсненні ним процесуальної діяльності, а саме те, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції України, Законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Беззаперечно, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Водночас, такий інститут не є інструментом перегляду судового рішення чи додаткового роз`яснення мотивів його ухвалення. Незгода з судовим рішенням має втілюватися у його апеляційному оскарженні або, якщо рішення окремому оскарженню не підлягає, - у включенні заперечень проти таких рішень до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України. Таким чином, незгода учасника кримінального провадження із судовим рішенням не може бути розцінена як прояв упередженості суду, а тому не може бути підставою для його відводу.

Аналізуючи вищезазначені обставини, що виключають участь судді ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні, а також зіставляючи їх з доводами заявника ОСОБА_3 , через які останній вважає, що суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 не може брати участь у розгляді заяви про виправлення описки у судовому рішенні № 201/1893/14-к, суд приходить до висновку, що заявлені підстави не містять в собі будь-яких відомостей, щодо можливої упередженості судді під час розгляду вказаної заяви, не ставлять під сумнів об`єктивність суду, а також не вказують на будь-які інші підстави передбачені законом для відводу судді, а отже, твердження заявника про упередженість судді ОСОБА_4 , зводяться до незгоди із процесуальними діями і рішеннями судді ОСОБА_4 , правильність яких може бути перевірена лише в процесуальному порядку в ході їх оскарження до судів вищих інстанцій, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про відвід судді при розгляді зазначеного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 75-76, 80-81, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 від участі у розгляді заяви про виправлення описки в рішенні суду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1