Справа № 405/4369/22
провадження № 1-в/405/521/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2024 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Майданікова О.І.,

при секретарі Середньої В.А.,

за участю:

прокурора Головіної Т.А.,

представника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№ 6)» ОСОБА_1 ,

засудженого ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироків у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024,-

встановив:

до Ленінського районного суду міста Кіровограда від засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , клопотання про приведення вироків у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024.

В обґрунтування подання посилається на те, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-IX від 18.07.2024), яким внесені зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до яких викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість не момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а ОСОБА_2 засуджений за вчинення крадіжок у меншому розмірі. Тому просить вирішити питання щодо приведення вироків Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.06.2023 та Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.07.2023 у відповідність до Закону № 3886-IX від 18.07.2024.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_2 просив задовольнити клопотання.

Представник ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» поклався на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення подання.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали подання та додані до нього матеріали, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про зміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 132 частини першої статті 537 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 05.06.2023 за ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_2 засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років. Сума майнової шкоди завданої крадіжкою від 09.02.2023 склала 19 000 грн.

Вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.07.2023 за ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_2 засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч.1 ст. 70 КК України ОСОБА_2 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначивши відбування покарання у виді п`яти років позбавлення волі. При цьому, остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутого покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяці ОСОБА_2 призначено з урахуванням положень ч.4 ст. 70 КК України за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.06.2023, за яким його було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Сума майнової шкоди завданої шахрайством від 20.04.2022, кваліфікованого за ч.2 ст.190 КК України, склала 1550 грн., а за крадіжку від 11.07.2022, кваліфіковану за ч.4 ст.185 КК України, склала 5498 грн. 63 коп.

Згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.07.2023 у відношенні ОСОБА_2 набрав законної сили 29.08.2023.

На теперішній час ОСОБА_2 відбуває покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія (№ 6)».

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на вказане кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Отже, Законом № 3886-ІХ фактично були внесені зміни і до законодавства України про кримінальну відповідальність, зокрема в частині визначення розміру викраденого майна, за наявності якого (розміру) настає кримінальна відповідальність.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, згідно вироку Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.06.2023 заподіяна ОСОБА_2 сума майнова шкоди від крадіжки за епізодом від 09.02.2023 сума майнової шкоди склала 19 000 грн. 00 коп., спричинена майнова шкода, складає більше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення. Відповідно суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 засуджений даним вироком за діяння, караність якого законом не усунена, тому останній не підлягає звільненню від покарання призначеного вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.06.2023 .

Крім того, згідно вироку Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.07.2023 заподіяна ОСОБА_2 сума майнової шкоди від крадіжки (11.07.2022), кваліфікованої за ч.4 ст.185 КК України, склала 5498 грн. 00 коп., тобто спричинена майнова шкода, складає більше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення. Відповідно суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 засуджений даним вироком за діяння, караність якого законом не усунена, тому останній не підлягає звільненню від покарання призначеного вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 05.06.2023 за ч.4 ст.185 КК України.

Щодо діяння, караність якого Законом № 3886-ІХ була усунена, суд зазначає наступне.

Так, згідно вироку Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.07.2023 заподіяна ОСОБА_2 сума майнової шкоди від шахрайства (20.04.2022), кваліфікованого за ч.2 ст.190 КК України, склала 1550 гривень.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 гривень, а 50 відсотків від його розміру становили 1240 гривень 50 копійок.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_2 злочину (20.04.2022), передбаченого ч.2 ст.190 КК України, розмір матеріальної шкоди, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.190 КК України, становив 2481 гривень (1240,5х2=2481). Відповідно станом на момент вчинення крадіжки сума викраденого ОСОБА_2 складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX розмір вартості майна, яким заволоділи шляхом обману, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 190 КК України у 2022 році становив 2481гривень.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Ураховуючи те, що вартість майна, яким заволодів ОСОБА_2 шляхом обману 20.04.2022, за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.07.2023, який набрав законної сили, становила 1550 гривень, що є меншим за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, судом встановлено наявність підстав для приведення у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 вироку Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.07.2023 у відношенні ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки та покарання призначеного на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворого у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Отже, засуджений ОСОБА_2 який вчинив діяння, караність якого усунена Законом № 3886-ІХ, відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України підлягає негайному звільненню від призначеного йому судом остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Отже, з огляду на вище викладене засуджений ОСОБА_2 підлягає звільненню від призначеного йому вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.07.2023 за ч. 2 ст. 190 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки у зв`язку з усуненням Законом № 3886-ІХ від 18.07.2024 караності вчиненого ним діяння. Крім того, у зв`язку із відсутністю підстав застосування ч.1 ст.70 КК України, також він підлягає звільненню від покарання призначеного на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворого у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, у зв`язку з усуненням Законом № 3886-ІХ від 18.07.2024 караності вчиненого ним діяння.

Відповідно ОСОБА_2 необхідно вважати засудженим вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.07.2023 за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Слід вважати ОСОБА_2 засудженим вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.07.2023 відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутого покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.06.2023 до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців, що не погіршує становище засудженного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом № 3886-ІХ від 18.07.2024, суд -

постановив:

клопотання засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироків у відповідність до Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024 задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_2 від призначеного вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.07.2023 за ч. 2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки та покарання призначеного на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворого у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років у зв`язку з усуненням Законом № 3886-ІХ від 18.07.2024 караності вчиненого ним діяння.

Вважати ОСОБА_2 засудженим вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.07.2023 за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Вважати ОСОБА_2 засудженим вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.07.2023 відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутого покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.06.2023 до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Копію ухвали направити до ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» для виконання в частині звільнення засудженого ОСОБА_2 від покарання та вручення йому копії даної ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя Олексій Іванович Майданніков