Справа № 610/4521/24
провадження № 1-кс/610/1216/2024
УХВАЛА

05 грудня 2024 року слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 грудня 2024 року за №0000727, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що 30.11.2024 близько 10.48 години, на 582 км + 400 м автодорозі М03 «Київ - Харків - Довжанський», а саме поблизу н.п. Бригадирівка, Ізюмського району, Харківської області, сталося зіткнення передньою лобовою частиною автомобіля «кіа соренто», реєстраційний номер європейського зразку НОМЕР_1 , чорного кольору, під керуванням ОСОБА_4 , військовослужбовець ЗСУ ВЧ НОМЕР_2 , який рухався в напрямку від н.п. Волохів Яр до н.п. Бригадирівка, на пішохода, який рухався на узбіччі автодороги, внаслідок чого пішохід зазнав тілесних ушкоджень.

01.12.2024 відомості про дану подію внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000727 від 01.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

30.11.2024 було здійснено огляд місця ДТП на а/д Київ-Харків-Довжанський на 582 км + 400 м поблизу АДРЕСА_1 яким зафіксовано дорожню обстановку та було вилучено автомобіль марки «KIA» моделі «Sorento» з реєстраційним номером європейського зразка НОМЕР_1 , шапку та осип скла, які було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до інформації з лінії НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 від 30.11.2024) тілесні ушкодження отримав військовослужбовець ЗСУ ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді зчмт, струсу головного мозку, забою грудної клітини, тупої травми живота, забою середньої третини правого стегна.

Автомобіль марки «KIA» моделі «Sorento» з реєстраційним номером європейського зразка НОМЕР_1 та номером кузова НОМЕР_5 22.08.2024 був зареєстрований та відповідно до тимчасового реєстраційного талону НОМЕР_6 має реєстраційний номер НОМЕР_7 .

Відповідно до тимчасового реєстраційного талону, серії НОМЕР_6 , власником автомобілю марки «KIA» моделі «Sorento», р.н. НОМЕР_7 , є благодійна організація «Благодійний фонд «Відродження М»», фактично за кермом перебував ОСОБА_4 .

Прокурор посилався на те, що необхідність арешту зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховано, пошкоджено, зіпсовано, знищено, перетворено, відчужено.

Посилаючись на викладене, прокурор просить накласти арешт на вказаний транспортний засіб, шапку та осип скла.

Прокурор у клопотанні просив розгляд клопотання проводити без його участі.

Третя особа, щодо майна якого розглядається клопотання про накладення арешту, у судове засідання не викликався, оскільки є військовослужбовцем та місце його перебування не відоме.

Його неприбуття у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення з таких підстав.

Як убачається з матеріалів клопотання, слідчим відділенням відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000727. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) було внесено 01.12.2024 з кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України, якою передбачено кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

З матеріалів клопотання вбачається, що 30.11.2024 близько 10.48 години на 582 км + 400 м автодорозі М03 «Київ - Харків - Довжанський», а саме поблизу н.п. Бригадирівка, Ізюмського району, Харківської області, сталося зіткнення передньою лобовою частиною автомобіля «кіа соренто», реєстраційний номер європейського зразку НОМЕР_1 , чорного кольору, під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 військовослужбовець ЗСУ ВЧ НОМЕР_2 , який рухався в напрямку від н.п. Волохів Яр до н.п. Бригадирівка, на пішохода, який рухався на узбіччі автодороги, внаслідок чого пішохід зазнав тілесних ушкоджень.

Вказане підтверджується відомостями, що містяться у витягу з ЄРДР від 01.12.2024 у кримінальному провадженні №0000727, копіями рапортів чергового відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ( ЄО №7932 від 30.11.2024, ЄО №7880 від 30.11.2024).

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.11.2024, проведеного на а/д Київ-Харків-Довжанський на 582 км + 400 м поблизу АДРЕСА_1 , яким зафіксовано дорожню обстановку, було виявлено та вилучено автомобіль марки «KIA» моделі «Sorento», з реєстраційним номером європейського зразка НОМЕР_1 , шапку та осип скла.

Під час досудового розслідування було встановлено та ідентифіковано, що автомобіль марки «KIA» моделі «Sorento» з реєстраційним номером європейського зразка НОМЕР_1 та номером кузова НОМЕР_5 22.08.2024 був зареєстрований та відповідно до тимчасового реєстраційного талону НОМЕР_6 має реєстраційний номер НОМЕР_7 .

Відповідно до тимчасового реєстраційного талону, ХХР №088783, власником автомобілю марки «KIA» моделі «Sorento», р.н. НОМЕР_7 , є благодійна організація «Благодійний фонд «Відродження М»», фактично за кермом перебував ОСОБА_4 .

Постановою слідчого СВ відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 02.12.2024 вилучений транспортний засіб, шапку та осип скла визнано речовими доказами та автомобіль передано на відповідальне зберігання на майданчик ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, шапку та осип скла до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вказане у клопотанні майно вважається тимчасово вилученим.

Пункт 7 частини 2 статті 131 КПК України регламентує арешт майна як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, могли бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегти на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Тому на зазначене майно необхідно накласти арешт з метою їх збереження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном є доцільним, оскільки в даному випадку забезпечує запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, знищення, перетворення, відчуження.

Матеріали клопотання та встановлені судом обставини свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси користувача майна з метою забезпечення збереження зазначеного об`єкта, як речового доказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучені під час огляду місця події від 30.11.2024:

транспортний засіб марки «KIA» моделі «Sorento», д.р.н. НОМЕР_7 , власником якого є благодійна організація «Благодійний фонд «Відродження М»» (), яким на момент дорожньо-транспортної пригоди керував (користувався) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

шапку та осип скла,

позбавивши права на їх відчуження, розпорядження та користування.

Місце зберігання арештованого майна визначити слідчому.

Копію ухвали для виконання направити прокурору Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , слідчому СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 .

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1