ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/576/24 Справа № 712/5664/24 Категорія: ч. 3 ст. 114-2 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора обвинуваченої захисника ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси, виділені матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисників в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 липня 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченій ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до по 04 вересня 2024 включно, -

в с т а н о в и л а :

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2, ч. ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України.

Прокурор в судовому засіданні суду першої інстанції заявила клопотання про продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці без визначення розміру застави.

Сторона захисту просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора та в свою чергу підтримали письмове клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Обвинувачена підтримала думку своїх захисників.

Ухвалою ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 липня 2024 року, задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченій ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до по 04 вересня 2024 включно.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції захисники в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу в якій просять:

1.Скасувати ухвалу Судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 від 04.07.2024 р. у провадженні № 712/5664/24 в частині задоволення клопотання прокурорки відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням обвинуваченої ОСОБА_7 у Державній установі Черкаський слідчий ізолятор,строком на два місяці без внесення застав, тобто - до 04.09.2024 року, та у задоволені такого клопотання відмовити повністю.

2.Ухвалити нове рішення, яким змінити запобіжний захід ОСОБА_7 із тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Вважають, що вказана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладеним в ухвалі, фактичним обставинам справи.

Вказують, що суд при розгляді клопотання від 27.06.2024 р. не дослідив обставини кримінального провадження, через що прийшов до передчасних висновків про обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_7 .

Вважають, що ризики, представлені стороною обвинувачення, не можуть оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Судом не були взяті до уваги доводи сторони захисту, що стороною обвинувачення не надані належні докази обставин, які б дозволили суду встановити відповідно ч. 2 ст. 184 та до ч. 1 ст. 194 КПК:

наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні обвинуваченою кримінального правопорушення;

наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує прокурорка;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні та відповідно відсутні підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 .

Вказують, що сторона обвинувачення не вказує який саме з перелічуваних доказів підтверджує ті чи інші обставини, зазначені в Клопотанні від 27.06.2024 р. З цього неможливо чітко визначити, як саме кожен з них пов`язаний з інкримінованими ОСОБА_7 злочинами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисників, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також вищевказаною статтею передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, у відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів встановлено, що до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2, ч. ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку дії обраного обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Мотивуючи вказане клопотання прокурор вказав, що необхідність продовження строку дії найбільш суворого запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_7 зумовлено тим, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду, залишити територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також з метою запобігання вчинення інших кримінальних правопорушень.

Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченої на більш м`який.

Про існування таких ризиків свідчить суворість можливого покарання у випадку визнання обвинуваченої винною у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні у воєнний час особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 114-2 КК України проти основ національної безпеки України, за вчинення якого може бути призначене покарання у виді реального позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років, а також вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.436-2 КК України (виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікація її учасників), в тому числі вчинених з ознакою повторності, що саме по собі може бути підставою та мотивом змінити місце проживання з метою переховування від слідства та знаходячись на волі зможе відновити сім-карту із використанням якої здійснювала протиправну діяльність, а також і іншу сім-картку з іншим телефонним номером, а також продовжувати передавати відомості щодо переміщення чи дислокації ЗСУ ОСОБА_9 для подальшої передачі представникам т.зв. «днр», а також продовжував здійснювати висловлювання із ознаками злочину.

Вирішуючи клопотання прокурора, колегія суддів враховує суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченій, суворість можливого призначеного покарання та реальну небезпеку можливості ухилення від правосуддя у разі зміни обраного щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже вказані обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що виправдовують потребу у триманні обвинуваченої під вартою та є достатніми та вагомими для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити виконання покладених на обвинувачену процесуальних обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

За змістом ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вищевказані норми закону дотримані в повному обсязі.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Колегією суддів встановлено, що обвинувачена ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 114-2, ч.ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України.

Колегія суддів вважає, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, тому з метою запобігання спробам переховуватись від суду, запобіганню вчиненню інших кримінальних правопорушень, враховуючи тяжкість покарання, а також з метою забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, їй необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою

Крім того, колегія суддів враховує, що 08.11.2023 за місцем проживання ОСОБА_7 проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено, серед іншого, виявлено мобільний телефон «Samsung», власником якого є обвинувачена , під час огляду якого зафіксовано придбаний електронний квиток за маршрутом: автовокзал Ізмаїл (відправка о 08 годині 20 хвилин 09 листопада 2023 року) автовокзал Кишинів (прибуття о 13 годині 30 хвилин 09 листопада 2023 року) на ім`я ОСОБА_7 , а також виявлено квиток за маршрутом: Chisinau (Кишинів) відправка 01:30 10.11.2023) Domodedovo Airport (Москва) прибуття 12:55 10.11.2023, на ім`я ОСОБА_7 , що свідчить про намір останньої виїхати за межі Державного кордону України.

Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомості, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо іншого комплексу обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Наведені прокурором ризики, є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Враховуючи характер пред`явленого обвинувачення, особу обвинуваченої, колегія суддів вважає, що на теперішній час є достатньо підстав для продовження обвинуваченій ОСОБА_7 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції щодо продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обвинуваченій ОСОБА_7 є законним та обгрунтованим, а апеляційну скаргу захисників в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 слід залишити без задоволення.

Враховуючи указане вище та керуючись ст. ст.177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 липня 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченій ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до по 04 вересня 2024 включно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисників в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді -