Справа № 487/5683/24
Провадження № 1-кс/487/4270/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2024 Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000265 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст.369-2 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

31.07.2024 слідчий в ОВС другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_7 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, погодженим начальником відділу нагляду за додержанням законів органами ДБР Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 20.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000265, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 з можливістю внесення застави у розмірі 1 514 000 грн.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 31.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 368, ч.2 ч.3 ст. 368 КК України, а саме одержання службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб; закінченому замаху в одержанні службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які по ступеню тяжкості відносяться до тяжких злочинів, наявність того факту, що ОСОБА_5 може вчиняти заходи протидії досудовому розслідуванню, тим самим може негативно впливати на його хід, та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, свідків, експертів, спеціалістів; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення; які неможливо запобігти шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

На думку сторони обвинувачення, лише обрання найбільш суворого запобіжного заходу зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурори клопотання підтримали у повному обсязі, наполягали на його задоволенні.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні категорично заперечував свою причетність до інкримінованих злочинів, заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні, перечував проти задоволення клопотання, посилаючись на необгрунтованість підозри, відсутність належних та допустимих доказів, на підтвердження ризиків, на існування яких посилається слідчий у клопотанні, та прокурори у судовому засіданні. Одночасно, просив суд врахувати дані про особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей : ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Крім того, має на утриманні батьків пенсійного віку. Батько підозрюваного - ОСОБА_11 має інвалідність другої групи. Просив обрати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази на їх обгрунтування, дослідивши матеріали надані стороною захисту, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що в провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, перебуває кримінальне провадження № 0000265 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст.369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше березня 2023 року, перебуваючи у м. Херсон, ОСОБА_12 маючи намір вчинити ряд умисних кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності, залучив у якості співучасників посадових осіб Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, а також працівників центрів із надання послуг з навчання керування транспортними засобами (автошколи), а також інших осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, не пізніше березня 2023 року, перебуваючи на території м. Херсон, ОСОБА_12 домовився про спільне вчинення ряду умисних кримінальних правопорушень із залученням у якості співучасників посадових осіб Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, зокрема адміністратора територіального сервісного центру №4841 (на правах відділу м. Миколаїв) ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працівників центрів із надання послуг з навчання керування транспортними засобами (автошколи), а також інших осіб, які попередньо домовились про спільне вчинення ряду кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності, з розподілом функцій учасників групи.

Зокрема учасник групи ОСОБА_13 , виконував функції передбачені своїми посадовими обов`язками, щодо здійснення прийому теоретичних та практичних іспитів для отримання права керування транспортними засобами.

Водночас, ОСОБА_12 , будучи службовою особою правоохоронного органу, використовуючи широке коло знайомств, набутих під час попереднього проходження служби в органах внутрішніх справ України та Національної поліції України, переважною більшістю із числа діючих працівників Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, зокрема знайомство з адміністратором територіального сервісного центру №4841 (на правах відділу м. Миколаїв) ОСОБА_13 , центрів із надання послуг з навчання керування транспортними засобами (автошколи), взяв на себе роль організатора, керував підготовкою і безпосереднім вчиненням кримінальних правопорушень, у складі групи, до якої увійшли посадові особи Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, працівники закладів, які здійснюють підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів (автошкіл), та інших осіб, які вчинили ряд умисних кримінальних правопорушень у складі групи, за наступних обставин.

Так, 07.05.2024 ОСОБА_12 отримавши від ОСОБА_14 контактні дані та інформацію про необхідність організації швидкого та безперешкодного складання теоретичного та практичного іспитів для водія, оформлення посвідчення водія для ОСОБА_15 , діючи із прямим умислом та з корисливих мотивів, маючи на меті одержання неправомірної вигоди, 28.05.2024, перебуваючи у м. Херсон, висловив ОСОБА_15 пропозицію щодо передачі йому у якості неправомірної вигоди грошових коштів в сумі 7000 гривень за вчинення дій в інтересах ОСОБА_15 , яку відповідно до вказаної вимоги ОСОБА_15 мав перерахувати на банківську картку АТ «ПриватБанк»№ НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_16 , за сприяння в швидкому та безперешкодному складанні теоретичного та практичного іспитів для водія, оформлення посвідчення водія, шляхом впливу на службову особу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, уповноважену на прийняття вказаного рішення.

В свою ОСОБА_16 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою отримання власної частини неправомірної вигоди, впродовж травня 2024, більш точну дату встановити не надалося можливим, організував перевезення ОСОБА_15 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, розташованому у місті Миколаїв, та надавав ОСОБА_15 інструкції щодо безперешкодного складання ним теоретичного та практичного іспитів для водія, оформлення посвідчення водія.

Крім того, з метою успішного складання теоретичного іспиту особою, яка надала неправомірну вигоду, до злочинної схеми було залучено адміністратора сервісного центру №4841 (м. Миколаїв) ОСОБА_5 , який діючи за попередньою змовою, групою осіб отримуючи частину неправомірної вигоди виконував та вчиняв дії спрямованні на успішну здачу теоретичного іспиту для водія, оформлення посвідчення водія.

В подальшому ОСОБА_16 , впродовж травня 2024, більш точну дату встановити наразі не надалося можливим, одержав на власну банківську картку АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , у якості неправомірної вигоди грошові кошти в сумі 7000 гривень, що були перераховані із особистого рахунку ОСОБА_15 за сприяння в швидкому та безперешкодному складанні ним теоретичного та практичного іспитів для водія, оформлення посвідчення водія, всупереч процедури, встановленої «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року, шляхом впливу на службову особу Регіонального сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, уповноважених на прийняття вказаного рішення. Частину отриманої неправомірної вигоди, згідно усної домовленості в рамках злочинної змови, ОСОБА_16 в подальшому передав учасникам групи, в тому числі ОСОБА_5 та іншим, невстановленій слідством, службовим особам з числа працівників Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях.

В подальшому ОСОБА_12 , 06.06.2024 отримавши від учасника групи ОСОБА_14 контактні дані та інформацію про необхідність організації швидкого та безперешкодного складання теоретичного та практичного іспитів для водія, оформлення посвідчення водія для ОСОБА_17 , діючи із прямим умислом та з корисливих мотивів, маючи на меті одержання неправомірної вигоди, 06.06.2024, перебуваючи у м. Херсон, висунув ОСОБА_17 пропозицію щодо передачі йому у якості неправомірної вигоди грошових коштів в сумі 6000 гривень за вчинення дій в інтересах ОСОБА_17 , яку відповідно до вказаної пропозиції ОСОБА_17 мала перерахувати на банківську картку АТ «ПриватБанк»№ НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_16 , за сприяння в швидкому та безперешкодному складанні теоретичного та практичного іспитів для водія, оформлення посвідчення водія, шляхом впливу на службову особу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, уповноважену на прийняття вказаного рішення.

В свою чергу співучасник злочину ОСОБА_16 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою отримання власної частини неправомірної вигоди у грошових коштах, впродовж червня 2024, більш точну дату встановити не надалося можливим, організував перевезення ОСОБА_17 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, розташованому у місті Миколаїв, та надавав ОСОБА_17 інструкції щодо безперешкодного складання нею теоретичного та практичного іспитів для водія, оформлення посвідчення водія.

Крім того, з метою успішного складання теоретичного іспиту особою, яка надала неправомірну вигоду, до злочинної схеми було залучено адміністратора сервісного центру №4841 (м. Миколаїв) ОСОБА_5 , який діючи за попередньою змовою, групою осіб отримуючи частину неправомірної вигоди виконував та вчиняв дії спрямованні на успішну здачу теоретичного іспиту для водія, оформлення посвідчення водія.

В подальшому ОСОБА_14 продовж червня 2024 року, більш точну дату встановити наразі не надалося можливим отримав від ОСОБА_17 грошові кошти та частину грошових коштів у сумі 6000 гривень перерахував ОСОБА_16 на банківську картку АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , у якості неправомірної вигоди, що були надані ОСОБА_17 за сприяння в швидкому та безперешкодному складанні нею теоретичного та практичного іспитів для водія, оформлення посвідчення водія, всупереч процедури, встановленої «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року, шляхом впливу на службову особу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, уповноважених на прийняття вказаного рішення. Частину отриманої неправомірної вигоди, згідно усної домовленості в рамках злочинної змови, ОСОБА_16 в подальшому передав учасникам групи, в тому числі ОСОБА_5 та іншим, невстановленій слідством, службовим особам з числа працівників Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях.

Крім того, ОСОБА_12 , у невстановлений досудовим розслідуванням час але не пізніше 04 липня 2024 року, у приватній розмові з ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дізнався про позбавлення останнього за рішенням Малиновського районного суду м. Одеса, права керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на строк 1 (один) рік, та діючи із прямим умислом та з корисливих мотивів, маючи на меті одержання неправомірної вигоди, повідомив, що може посприяти організації швидкого та безперешкодного складання теоретичного та практичного іспитів для водія, оформлення посвідчення водія для ОСОБА_18 .

Під час зустрічей 08 та 12 липня 2024 року в ході спілкування ОСОБА_12 з ОСОБА_18 , останньому було надано контактний номер для зв`язку з ОСОБА_16 , якому при спілкуванні необхідно було повідомити про звернення за допомогою від ОСОБА_12 , крім того співучасником злочину ОСОБА_12 було висловлено ОСОБА_18 пропозицію щодо передачі йому у якості неправомірної вигоди грошових коштів в сумі 8000 гривень за вчинення дій в інтересах ОСОБА_18 , за сприяння в швидкому та безперешкодному складанні теоретичного іспиту для водія, оформлення посвідчення водія, шляхом впливу на службову особу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, уповноважену на прийняття вказаного рішення.

В свою чергу співучасник злочину ОСОБА_16 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою отримання власної частини неправомірної вигоди, впродовж липня 2024, більш точну дату встановити не надалося можливим, надавав ОСОБА_18 вказівки щодо переліку та порядку вчинення відповідних дій у Регіональному сервісному центрі ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, розташованому у місті Миколаїв, для безперешкодного складання ним теоретичного та практичного іспитів для водія, оформлення посвідчення водія, всупереч процедури, встановленої «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року.

В подальшому 30 липня 2024 року, ОСОБА_16 знаходячись біля приміщення Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, здійснив інструктаж ОСОБА_18 щодо порядку складання теоретичного іспиту, електронної реєстрації, здійснення обов`язкових платежів, та повідомив останньому про необхідність передання грошових коштів, у якості неправомірної вигоди, після отримання результату складання іспиту (чек-листа).

Крім того, з метою успішного складання теоретичного іспиту особою, яка надала неправомірну вигоду, до злочинної схеми було залучено адміністратора сервісного центру АДРЕСА_1 ) ОСОБА_5 , який діючи за попередньою змовою, групою осіб отримуючи частину неправомірної вигоди виконував та вчиняв дії спрямованні на успішну здачу теоретичного іспиту для водія, оформлення посвідчення водія.

О 10 годині 47 хвилин 30 липня 2024 року в ході спілкування мобільним зв`язок з ОСОБА_18 , повідомив, що за обставинами, які не залежать від волі учасників групи, сьогодні неможливе складання теоретичного іспиту, але повідомив, що в подальшому буде організовано успішне складання теоретичного іспиту.

31.07.2024 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

31.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 368, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 368 КК України, а саме одержання службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб; закінчений замах в одержанні службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується наступними долученими до клопотання та дослідженими доказами: протоколом проведення НС(Р)Д зняття інформації з електронних інформаційних систем від 17.06.2024; заявою ОСОБА_18 від 15.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 16.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 30.07.2024; протоколом проведення НС(Р)Д зняття інформації з електронних інформаційних систем від 17.06.2024; протоколом проведення НС(Р)Д зняття інформації з електронних інформаційних систем від 18.04.2024; рапортом від 06.03.2024; рапортом від 30.04.2024.

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_5 , оскільки оцінка достатності доказів на обґрунтування підозри особи у вчиненні злочину на стадії досудового розслідування має менший стандарт доведеності у порівнянні з доведеністю винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом за результатами судового розгляду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Фактичні дані, які містяться у наданих стороною обвинувачення доказах, на думку слідчого судді, здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміновані йому кримінальні правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, що є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, з матеріалів клопотання та обставин кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про доведення слідчим у клопотанні, прокурорами в судовому засіданні, існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Так ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за яке передбачено покарання на строк від п`яти до десяти років позбавлення волі, отже може переховуватися від органів досудового розслідування, у тому числі за межами країни чи на непідконтрольній на даний час Україні території.

Крім того слідчий суддя вважає, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-які з речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час не проведено всіх необхідних слідчих дій спрямованих на отримання речових доказів у кримінальному провадженні.

Крім того, ОСОБА_5 , маючи стаж роботи, може незаконно впливати на інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, та свідків, експертів, спеціалістів, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань, які виправдовують його, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляти їх до відмови давати свідчення, а також інших можливих свідків, які дотепер не допитані але підлягають допиту за обставинами кримінального провадження, які йому достовірно відомі.

Крім того, ОСОБА_5 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. На даний час органом досудового розслідування не проведено всіх необхідних і можливих слідчих дій, отже, знаходячись на свободі і дізнавшись від органу досудового розслідування про здобуті в ході слідства докази на обґрунтованість його підозри та виявлені під час слідства обставини кримінального правопорушення, наявні у наданих йому додатках до клопотання про обрання запобіжного заходу, ОСОБА_5 , може вживати заходи до перешкоджання об`єктивності досудового розслідування. Також може вжити заходів щодо створення штучного алібі, шляхом підмови своїх знайомих до надання показів на його користь.

Крім того, ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисних тяжких злочинів. Протиправні дії, в яких підозрюється ОСОБА_5 , вчинялись протягом тривалого часу, фактично були зупинені органом досудового слідства, що свідчить про можливість вчинення останнім іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше не судимий, має на утриманні неповнолітніх дітей, батьків пенсійного віку, позитивно характеризується.

Разом з цим слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, скоєних в період воєнного стану, при цьому перебуваючи на посаді державного службовця.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Відповідно до пункту 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Враховуючи вище зазначені обставини, саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, на стійке переконання слідчого судді, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та зможе запобігти ризикам наявним та доведеним під час розгляду клопотання.

Також, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції»

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту щодо можливості запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки, хоча підозрюваний і має на утриманні неповнолітніх дітей , батьків пенсіонерів, що свідчить про зменшення ризику переховування від органів досудового розслідування, але не усуває всіх інших, встановлених слідчим суддею ризиків.

Отже застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, на думку слідчого судді є необґрунтованим та невиправданим.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі.

У своєму рішенні ЄСПЛ у справі «Мангурас проти Іспанії» від 28 вересня 2010 року, зазначив, що відповідно до статті З Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод - внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При визначенні розміру застави, який можна вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує доведення існування ризиків визначених ч.1 ст.177 КПК України, дані про особу підозрюваного, його майновий стан, наявність на утриманні неповнолітніх дітей, обставини можливо вчиненого злочину, пов`язаного із отриманням неправомірної вигоди, його тривалість, та вважає, що заставу слід визначити у розмірі 991 прожиткових мінімумів у для працездатних осіб, що складає 3 000 748 грн.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 186, 193, 194, 309, 370, 372, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити .

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, перебуваючого на посаді адміністратора територіального сервісного центру № 4841 (на правах відділу м. Миколаїв) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" строком до 27.09.2024 (включно).

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 991 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 000 748 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою.

Покласти на ОСОБА_5 у разі звільнення під заставу обов`язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України :

- не відлучатися з м. Миколаєва, Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із підозрюваними, свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити ОСОБА_5 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді в частині тримання під вартою ОСОБА_5 діє до 27.09.2024 (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 02.08.2024 о 14.00 год.

Слідчий суддя : ОСОБА_1