БАРАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 273/1874/24
Провадження № 1-кп/273/112/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Баранівка

Баранівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження №0000273, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.08.2024, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Баранівки Баранівського району Житомирської області, українки, громадянки України, з повною середньою освітою, офіційно непрацюючої, незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області №273/1436/21 від 29.09.2022 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позбавлена батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області №273/1436/21 від 29.09.2022 призначено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , опікуном ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно рішення Баранівського районного суду Житомирської області №273/1436/21 від 29.09.2022 ОСОБА_3 зобов`язана на користь опікуна ОСОБА_5 сплачувати аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову - 08.06.2021 року і до повноліття доньки Мар`яни 08.08.2037 року.

ОСОБА_3 , знаючи про свій обов`язок сплачувати, встановлені рішенням Баранівського районного суду Житомирської області (справа № 273/1436/21 від 29.09.2022), аліменти на користь ОСОБА_5 , злісно ухилялась від сплати аліментів та його не виконувала з 08.06.2021 по 01.08.2024 року.

Так, ОСОБА_3 , будучи працездатною особою, маючи дохід від тимчасових заробітків, тобто маючи можливість виконання рішення суду про стягнення аліментів, заходів спрямованих на погашення заборгованості не здійснила, внаслідок чого станом на 01.08.2024 виникла заборгованість в розмірі 53 100 грн, що перевищує суму сукупну нарахованих платежів за 3 місяці.

Таким чином, ОСОБА_3 , будучи працездатною особою, маючи дохід від тимчасових заробітків, знаючи про свій обов`язок сплачувати аліменти, злісно ухилялась від сплати встановлених рішенням Баранівського районного суду Житомирської області № 273/1436/21 від 29.09.2022 аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період з 01.02.2023 по 31.07.2024 року та його не виконувала.

За таких обставин ОСОБА_3 обвинувачується в умисних діях, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням коштів на утримання дитини (аліментів) ОСОБА_6 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , обвинувачена подала прокурору заяву від 31.08.2024 про визнання своєї винуватості, згоду зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості, згода зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами і згода на розгляд обвинувального акту у її відсутності підтверджена захисником ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_7 .

Законний представник потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 такожподала заяву, відповідно до якої згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження та не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Суд, враховуючи зазначені заяви, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, згідно ст. ст. 381, 382 КПК України вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухиленні від сплати встановлених судовим рішенням коштів на утримання дитини (аліментів).

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно ст. ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 164 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Враховуючи викладене та особу обвинуваченої, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченій покарання у виді громадських робіт.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Цивільний позов не заявлявся, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 302, 368, 381, 382 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити їй покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_8